RO
C 84/18
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
21.2.2022
Părțile din procedura principală Reclamantă: V.M.A.
Pârâtă: Stolichna obshtina, rayon „Pancharevo”
Dispozitivul Articolul 4 alineatul (2) TUE, articolele 20 și 21 TFUE, precum și articolele 7, 24 și 45 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborate cu articolul 4 alineatul (3) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr.
1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE, trebuie interpretate în sensul că, în ceea ce privește un copil minor, cetățean al Uniunii al cărui act de naștere eliberat de autoritățile competente ale statului membru gazdă desemnează ca părinți ai acestuia două persoane de același sex, statul membru al cărui resortisant este acest copil este obligat, pe de o parte, să îi elibereze o carte de identitate sau un pașaport, fără să impună întocmirea prealabilă a unui act de naștere de către autoritățile sale naționale, precum și, pe de altă parte, să recunoască, asemenea oricărui alt stat membru, documentul ce provine de la statul membru gazdă care permite copilului respectiv să își exercite, împreună cu fiecare dintre aceste două persoane, dreptul de liberă circulație și de ședere pe teritoriul statelor membre.
(1)
JO C 433, 14.12.2020.
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2021 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte suprema di cassazione – Franța) – Randstad Italia SpA/Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN.
VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA (Cauza C-497/20) (1) [Trimitere preliminară – Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf TUE – Obligația statelor membre de a stabili căile de atac necesare pentru a asigura o protecție jurisdicțională efectivă în domeniile reglementate de dreptul Uniunii – Achiziții publice – Directiva 89/665/CEE – Articolul 1 alineatele (1) și (3) – Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Hotărâre a instanței supreme din ordinea administrativă a unui stat membru prin care se declară inadmisibilă, cu încălcarea jurisprudenței Curții, calea de atac a unui ofertant exclus dintr-o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice – Inexistența unei căi de atac împotriva acestei hotărâri în fața instanței supreme din ordinea judiciară a acestui stat membru – Principiile efectivității și echivalenței] (2022/C 84/21) Limba de procedură: italiana Instanța de trimitere Corte suprema di cassazione
Părțile din procedura principală Recurentă: Randstad Italia SpA Intimate: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN.
VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA
Dispozitivul Articolul 4 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (1) TUE, precum și articolul 1 alineatele (1) și (3) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014, citit în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei dispoziții a dreptului intern al unui stat membru care, potrivit jurisprudenței naționale, are efectul ca justițiabilii, precum ofertanții care au participat la o procedură de atribuire a unui