2022 2 21
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 84/23
Prejudiciniai klausimai 1.
Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 13 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis, 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1071/2009 (2), nustatančio bendrąsias profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisykles ir panaikinančio Tarybos direktyvą 96/26/EB, 3 straipsnio 1 dalies a punktas ir 11 straipsnio 1 dalis ir 2009 m spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1072/2009 (3) dėl bendrųjų patekimo į tarptautinio krovinių vežimo kelių transportu rinką taisyklių 4 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinami taip, kad, atsižvelgiant į tai, jog įmonei pagal reglamentus Nr. 1071/2009 ir Nr. 1072/2009 Europos Sąjungos valstybėje narėje yra išduotas vežimo kelių transportu leidimas ir ji dėl to šioje valstybėje narėje turi turėti faktinę ir nuolatinę buveinę, turi būti daroma išvada, kad taip yra nepaneigiamai įrodyta, kad nustatant taikytinos socialinės apsaugos sistemą laikoma, jog ši įmonė šioje valstybėje narėje turi registruotą buveinę, kaip ji yra suprantama pagal Reglamento Nr. 883/2004 13 straipsnio 1 dalį, ir kad darbo vietos valstybės narės institucijos privalo atsižvelgti į šią išvadą? 2.
Ar darbo vietos valstybės narės nacionalinis teismas, kuris nustato, kad atitinkamas vežimo kelių transportu leidimas buvo gautas apgaulės būdu, gali šio leidimo nepaisyti, ar vis dėlto darbo vietos valstybės narės valdžios institucijos, atsižvelgdamos į nustatytą sukčiavimą, pirmiausia turi prašyti šį leidimą išdavusių valdžios institucijų jį panaikinti?
(1) (2) (3)
OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.
OL L 300, 2009, p. 51.
OL L 300, 2009, p. 72.
2021 m. lapkričio 9 d.
Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Gargždų geležinkelis“ prieš Lietuvos transporto saugos administraciją (Byla C-671/21) (2022/C 84/30) Proceso kalba: lietuvių Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Šalys pagrindinėje byloje Apeliantė: UAB „Gargždų geležinkelis“ Kitos apeliacinio proceso šalys: Lietuvos transporto saugos administracija Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba AB „LTG Infra“
Prejudiciniai klausimai 1.
Ar Direktyvos 2012/34/ES (1) 47 straipsnio 4 dalies pirmą ir antrą sakinius reikia vertinti, kaip vienareikšmiai draudžiančius nustatyti nacionalinį teisinį reglamentavimą, pagal kurį perpildytos infrastruktūros atveju pajėgumų paskirstymo metu galima atsižvelgti į geležinkelių infrastruktūros panaudojimo intensyvumą?
Ar šiam vertinimui reikšmės turi tai, ar geležinkelių infrastruktūros panaudojimo rodiklis yra susietas su faktiniu šios infrastruktūros panaudojimu praeityje, ar planuojamu panaudojimu atitinkamo tvarkaraščio galiojimo laikotarpiu?
Ar šiam vertinimui turi reikšmės Direktyvos 2012/34/ES 45 ir 46 straipsnių nuostatos, suteikiančios plačią diskreciją viešosios infrastruktūros valdytojui ar sprendimus dėl pajėgumų priimančiam subjektui derinti prašomus pajėgumus ir šių nuostatų įgyvendinimas nacionalinėje teisėje?
Ar šiam vertinimui turi reikšmės aplinkybė, kad konkrečiu atveju infrastruktūros perpildymas konstatuojamas dėl pajėgumų, kurių prašo dvi ar daugiau geležinkelio įmonių dėl tų pačių krovinių vežimo?