C 84/8
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 2 21
2021 m. gruodžio 21 d.
Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bank Melli Iran / Telekom Deutschland GmbH (Byla C-124/20) (1) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prekybos politika – Reglamentas (EB) Nr.
2271/96 – Apsauga nuo trečiosios šalies priimtų teisės aktų eksteritorialaus taikymo poveikio – Jungtinių Amerikos Valstijų Iranui taikomos ribojamosios priemonės – Šios trečiosios šalies nustatytos antrinės sankcijos, užkertančios kelią asmenims už jos teritorijos ribų palaikyti komercinius santykius su tam tikromis Irano įmonėmis – Draudimas laikytis tokių teisės aktų – Pasinaudojimas teise bendra tvarka nutraukti sutartį) (2022/C 84/09) Proceso kalba: vokiečių Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg
Šalys pagrindinėje byloje Ieškovas: Bank Melli Iran
Atsakovė: Telekom Deutschland GmbH
Rezoliucinė dalis 1.
1996 m. lapkričio 22 d.
Tarybos reglamento (EB) Nr.
2271/96, saugančio nuo trečiosios šalies priimtų teisės aktų eksteritorialaus taikymo poveikio ir tuo grindžiamų ar iš to kylančių veiksmų, iš dalies pakeisto 2014 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr.
37/2014 ir 2018 m. birželio 6 d.
Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2018/1100, kuriuo keičiamas Reglamento Nr.
2271/96 priedas, 5 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją iš dalies pakeisto Reglamento Nr.
2271/96 11 straipsnyje nurodytiems asmenims draudžiama laikytis šio reglamento priede nurodytuose įstatymuose nustatytų reikalavimų ar draudimų, net ir nesant šiuos įstatymus priėmusios trečiosios šalies administracinių ar teisminių institucijų nurodymų, kuriais siekiama užtikrinti jų laikymąsi.
2.
Reglamento Nr.
2271/96, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr.
37/2014 ir Deleguotuoju reglamentu 2018/1100, 5 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama šio iš dalies pakeisto reglamento 11 straipsnyje nurodytam asmeniui, neturinčiam leidimo, kaip tai suprantama pagal minėto iš dalies pakeisto reglamento 5 straipsnio antrą pastraipą, nutraukti su į „specialiai nurodytų piliečių ir asmenų, kurių lėšos įšaldytos, sąrašą“ (anglų k.
Specially Designated Nationals and Blocked Persons List) įtrauktu asmeniu sudarytas sutartis, nepateikiant tokio nutraukimo motyvų.
Vis dėlto to paties iš dalies pakeisto reglamento 5 straipsnio pirmoje pastraipoje reikalaujama, kad jei per civilinį procesą dėl tariamo šioje nuostatoje įtvirtinto draudimo pažeidimo visi nacionalinio teismo turimi įrodymai iš pirmo žvilgsnio patvirtina, kad iš dalies pakeisto Reglamento Nr.
2271/96 11 straipsnyje nurodytas asmuo, neturėdamas atitinkamo leidimo, vykdė šio iš dalies pakeisto reglamento priede nurodytus įstatymus, būtent šis asmuo turi teisiškai įrodyti, kad savo elgesiu nesiekė jų laikytis.
3.
Reglamentas Nr.
2271/96, iš dalies pakeistas Reglamentu Nr.
37/2014 ir Deleguotuoju reglamentu 2018/1100, visų pirma jo 5 ir 9 straipsniai, siejami su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsniu ir 52 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama šio iš dalies pakeisto reglamento 11 straipsnyje nurodyto asmens įvykdyto sutarčių nutraukimo, siekiant įvykdyti minėto iš dalies pakeisto reglamento priede nurodytais įstatymais pagrįstus reikalavimus ar draudimus, nors toks asmuo neturi leidimo, kaip tai suprantama pagal to paties iš dalies pakeisto reglamento 5 straipsnio antrą pastraipą, pripažinti negaliojančiu, jeigu toks pripažinimas nesukelia neproporcingų pasekmių tokiam asmeniui, atsižvelgiant į iš dalies pakeisto Reglamento Nr.
2271/96 tikslus, kuriais siekiama apsaugoti nustatytą teisinę tvarką ir apskritai Europos Sąjungos interesus.
Atliekant šį proporcingumo vertinimą reikia pasverti šiuos tikslus (jų siekiama pripažinus sutarties nutraukimą, pažeidžiantį šio iš dalies pakeisto