21.2.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 84/23
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Onko sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 (1) 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohtaa, maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1071/2009 (2) 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 11 artiklan 1 kohtaa sekä maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1072/2009 (3) 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että siitä seikasta, että yritys on saanut Euroopan unionin jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o 1071/2009 ja asetuksen (EY) N:o 1072/2009 mukaisen maantieliikenteen harjoittamista koskevan luvan, ja että sillä siten on oltava tosiasiallinen ja pysyvä toimipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa, seuraa, että tällöin on kiistattomasti osoitettu, että sen kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa asetuksen N:o 883/2004 13 artiklan 1 kohdassa tarkoituksessa merkityksessä, sovellettavan sosiaaliturvajärjestelmän määrittämiseksi, ja sitooko kyseinen toteamus työskentelyvaltion viranomaisia?
2) Voiko työskentelyjäsenvaltion kansallinen tuomioistuin olla ottamatta huomioon sen mukaan petoksella saatua maantieliikenteen harjoittamista koskevaa lupaa vai onko työskentelyvaltion viranomaisten ensin todetun petoksen perusteella pyydettävä luvan myöntäneitä viranomaisia peruuttamaan lupa?
(1) (2) (3)
EUVL 2004, L 166, s. 1.
EUVL 2009, L 300, s. 51.
EUVL 2009, L 300, s. 72.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 9.11.2021 – ”Gargždų geležinkelis” UAB v.
Lietuvos transporto saugos administracija (Asia C-671/21) (2022/C 84/30) Oikeudenkäyntikieli: liettua Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Pääasian asianosaiset Valittaja: ”Gargždų geležinkelis” UAB Muut osapuolet: Lietuvos transporto saugos administracija, Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba ja ”LTG Infra” AB
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Onko direktiivin 2012/34/EU (1) 47 artiklan 4 kohdan ensimmäistä ja toista virkettä tulkittava siten, että niissä kielletään yksiselitteisesti sellaisen kansallisen lainsäädännön antaminen, jossa säädetään, että ylikuormitetun infrastruktuurin osalta rautateiden infrastruktuurin käyttöaste voidaan ottaa huomioon kapasiteetin käyttöoikeutta myönnettäessä?
Vaikuttaako tähän arviointiin se, liittyykö rautateiden infrastruktuurin käyttöaste kyseisen infrastruktuurin tosiasialliseen aikaisempaan käyttöön vai sen suunniteltuun käyttöön ajanjaksona, jona asian kannalta merkityksellinen aikataulu on voimassa?
Onko tämän arvioinnin kannalta merkitystä direktiivin 2012/34/EU 45 ja 46 artiklan säännöksillä, joissa annetaan julkisen rataverkon haltijalle tai kapasiteettia koskevat päätökset tekevälle yhteisölle laaja harkintavalta yhteensovittaa pyydettyä kapasiteettia, ja näiden säännösten täytäntöönpanolla kansallisessa lainsäädännössä?
Onko tämän arvioinnin kannalta merkitystä sillä, että infrastruktuuri katsotaan yksittäistapauksessa ylikuormittuneeksi siksi, että vähintään kaksi rautatieyritystä on hakenut kapasiteettia saman rahdin kuljettamiseen?