FI
C 84/4
Euroopan unionin virallinen lehti
21.2.2022
ilmaistua oikeusvaltion arvoa, ja ne sitovat kyseistä jäsenvaltiota, jonka on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ottamalla SEU 4 artiklan 3 kohdassa ilmaistun vilpittömän yhteistyön periaatteen nojalla asianmukaisesti huomioon kertomukset, jotka Euroopan komissio on laatinut mainitun päätöksen perusteella, ja erityisesti mainituissa kertomuksissa esitetyt suositukset.
2) SEUT 325 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä Luxemburgissa 26.7.1995 allekirjoitetun ja EU-sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdyn Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan kanssa, ja päätöstä 2006/928 on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan korruptiota ja arvonlisäveropetoksia koskevat tuomiot, joita ei ole antanut ensimmäisessä oikeusasteessa tällaisiin asioihin erikoistuneet ratkaisukokoonpanot tai muutoksenhakuasteessa ratkaisukokoonpanot, joiden jokainen jäsen on nimitetty arpomalla, ovat ehdottoman pätemättömiä, joten asianomaiset korruptiota tai arvonlisäveropetoksia koskevat asiat on mahdollisen lainvoimaisia tuomioita koskevan ylimääräisen muutoksenhakun johdosta käsiteltävä uudelleen ensimmäisessä ja/tai toisessa oikeusasteessa, kun kyseisen kansallisen lainsäädännön tai käytännön soveltaminen on omiaan luomaan systeemisen riskin siitä, että unionin taloudellisia etuja vahingoittavia vakavia petosrikoksia tai yleensä korruptiorikoksia jää rankaisematta.
Velvollisuus varmistaa, että tällaisista rikoksista määrätään tehokkaita ja ennalta ehkäiseviä rikosoikeudellisia seuraamuksia, ei vapauta ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta velvollisuudesta tarkistaa, onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taattuja perusoikeuksia noudatettu tarpeellisella tavalla, mutta kyseinen tuomioistuin ei voi soveltaa perusoikeuksien suojan kansallista standardia, johon sisältyy tällainen systeemisen rankaisematta jäämisen riski.
3) SEU 2 artiklaa ja 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä päätöstä 2006/928 on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan kansallisen perustuslakituomioistuimen ratkaisut sitovat yleisiä tuomioistuimia, kunhan kansallisessa oikeudessa taataan näissä unionin oikeussäännöissä edellytetty kyseisen perustuslakituomioistuimen riippumattomuus muun muassa lainsäädäntö- ja täytäntöönpanovallasta.
Näitä EU-sopimuksen määräyksiä ja mainittua päätöstä on sitä vastoin tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kurinpidollinen vastuu syntyy aina, kun kansalliset yleiset tuomioistuimet eivät noudata kansallisen perustuslakituomioistuimen ratkaisuja.
4) Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai käytännölle, jonka mukaan kansallisen perustuslakituomioistuimen ratkaisut sitovat kansallisia yleisiä tuomioistuimia eivätkä ne tästä syystä voi kurinpitorikkomukseen syyllistymättä jättää omasta aloitteestaan soveltamatta kyseisiin ratkaisuihin perustuvaa oikeuskäytäntöä, vaikka ne katsoisivat unionin tuomioistuimen tuomion valossa, että kyseinen oikeuskäytäntö on ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, SEUT 352 artiklan 1 kohdan tai päätöksen 2006/928 kanssa.
(1)
EUVL EUVL EUVL EUVL EUVL
C C C C C
288, 26.8.2019 246, 22.7.2019 372, 4.11.2019 54, 17.2.2019 201, 15.6.2020
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.12.2021 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH v.
Agenzia delle Entrate (Yhdistetyt asiat C-478/19 ja C-479/19) (1) (Ennakkoratkaisupyyntö – Pääomien vapaa liikkuvuus – Suljetut sijoitusrahastot – Avoimet sijoitusrahastot – Kiinteistösijoitukset – Hypoteekki- ja kiinteistörekisterivero – Ainoastaan suljetuille kiinteistörahastoille varattu veroetu – Erilainen kohtelu – Tilanteiden rinnastettavuus – Objektiiviset perusteet erottelulle) (2022/C 84/04) Oikeudenkäyntikieli: italia Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Corte suprema di cassazione