C 84/8
ET
Euroopa Liidu Teataja
21.2.2022
Euroopa Kohtu (suurkoda) 21. detsembri 2021. aasta otsus (Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburgi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bank Melli Iran versus Telekom Deutschland GmbH (Kohtuasi C-124/20) (1) (Eelotsusetaotlus – Kaubanduspoliitika – Määrus (EÜ) nr 2271/96 – Kaitse kolmanda riigi vastuvõetud õigusakti eksterritoriaalse kohaldamise mõju eest – Iraani suhtes Ameerika Ühendriikide võetud piiravad meetmed – Nimetatud kolmanda riigi vastuvõetud teisesed sanktsioonid, mis takistavad isikutel jätkata väljaspool selle riigi territooriumi ärisuhteid teatavate Iraani ettevõtjatega – Keeld sellist õigusakti järgida – Korralise ülesütlemise õiguse kasutamine) (2022/C 84/09) Kohtumenetluse keel: saksa Eelotsusetaotluse esitanud kohus Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg
Põhikohtuasja pooled Hageja: Bank Melli Iran
Kostja: Telekom Deutschland GmbH
Resolutsioon 1.
Nõukogu 22. novembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 2271/96, mis käsitleb kaitset kolmanda riigi vastuvõetud õigusaktide eksterritoriaalse kohaldamise mõju ja nendel õigusaktidel põhinevate või neist tulenevate meetmete eest (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2014. aasta määrusega (EL) nr 37/2014 ning komisjoni 6. juuni 2018. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2018/1100, millega muudeti määruse nr 2271/96 lisa), artikli 5 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et see keelab muudetud määruse nr 2271/96 artiklis 11 nimetatud isikutel täita lisas nimetatud seadustes ette nähtud nõudeid või keelde isegi juhul, kui puuduvad need seadused vastu võtnud kolmandate riikide haldusasutuste või kohtute juhised, mille eesmärk on tagada nende seaduste järgimine.
2.
Määruse nr 2271/96 (muudetud määrusega nr 37/2014 ja delegeeritud määrusega 2018/1100) artikli 5 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui muudetud määruse artiklis 11 nimetatud isik, kellel ei ole muudetud määruse artikli 5 teise lõigu tähenduses luba, võib „konkreetselt kindlaks määratud kodanike ja blokeeritud isikute loetellu“ (Specially Designated Nationals and Blocked Persons List) kantud isikuga sõlmitud lepingud ilma põhjendusi esitamata üles öelda.
Muudetud määruse artikli 5 esimene lõik nõuab siiski, et kui selles sättes ette nähtud keelu väidetavat rikkumist puudutavas tsiviilmenetluses näib riigisisese kohtu käsutuses olevate tõendite kogum esmapilgul viitavat sellele, et muudetud määruse nr 2271/96 artiklis 11 nimetatud isik on selleks luba omamata järginud muudetud määruse lisas nimetatud seadusi, on see sama isik kohustatud õiguslikult piisavalt tõendama, et tema tegevuse eesmärk ei olnud nende seaduste järgimine.
3.
Määrust nr 2271/96 (muudetud määrusega nr 37/2014 ja delegeeritud määrusega 2018/1100), eriti selle artikleid 5 ja 9 tuleb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 16 ja artikli 52 lõiget 1 silmas pidades tõlgendada nii, et muudetud määrusega ei ole vastuolus see, kui tuvastatakse, et muudetud määruse artiklis 11 nimetatud isiku poolt lepingute ülesütlemine lisas nimetatud seadustel põhinevate nõuete või keeldude täitmiseks, ilma et tal oleks muudetud määruse artikli 5 teise lõigu tähenduses luba, on tühine, tingimusel et tühisuse tuvastamine ei too sellele isikule kaasa ebaproportsionaalseid tagajärgi muudetud määruse nr 2271/96 nende eesmärkide seisukohast, milleks on kaitsta kehtivat õiguskorda ja Euroopa Liidu huve üldiselt.
Proportsionaalsuse kontrollimisel tuleb kaaluda taotletavaid eesmärke, mida teenib muudetud määruse artikli 5 esimeses lõigus ette nähtud keeldu eirava ülesütlemise tühisuse