21.2.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 84/23
Præjudicielle spørgsmål 1) Skal artikel 13, stk.
1, litra b). nr. i), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
883/2004 af 29. april 2004 (1) om koordinering af de sociale sikringsordninger, artikel 3, stk.
1, litra a), og artikel 11, stk.
1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1071/2009 (2) af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF og artikel 4, stk.
1, litra a), i Europa-Parlaments og Rådets forordning (EF) nr.
1072/2009 (3) af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel fortolkes således, at det af den omstændighed, at en virksomhed har fået en transporttilladelse i en EU-medlemsstat i henhold til forordning (EF) nr.
1071/2009 og forordning (EF) nr.
1072/2009 og således skal have et faktisk og varigt forretningssted i denne medlemsstat, nødvendigvis følger, at det er uafkræfteligt godtgjort, at virksomheden med henblik på fastlæggelsen af, hvilken social sikringsordning der finder anvendelse, har sit hjemsted som omhandlet i artikel 13, stk.
1, i forordning (EF) nr.
883/2004 i denne medlemsstat, og at myndighederne i beskæftigelsesstaten er bundet af denne konstatering?
2) Kan en national ret i beskæftigelsesstaten, der fastslår, at den omhandlede transporttilladelse er opnået ved svig, se bort fra denne tilladelse, eller skal myndighederne i beskæftigelsesstaten på grundlag af konstateringen af svig først anmode den myndighed, der har udstedt tilladelsen, om at tilbagekalde den?
(1) (2) (3)
EUT 2004, L 166 s. 1.
EUT 2009, L 300 s. 51.
EUT 2009, L 300 s. 72.
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 9. november 2021 — »Gargždų geležinkelis« UAB mod Lietuvos transporto saugos administracija (Sag C-671/21) (2022/C 84/30) Processprog: litauisk Den forelæggende ret Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Parter i hovedsagen Appellant: »Gargždų geležinkelis« UAB Øvrige procesdeltagere i sagen: Lietuvos transporto saugos administracijaLietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba og »LTG Infra« AB
Præjudicielle spørgsmål 1) Skal artikel 47, stk.
4, første og andet punktum, i direktiv 2012/34/ (1) fortolkes således, at bestemmelsen utvetydigt forbyder indførelsen af nationale retsforskrifter, der bestemmer, at i tilfælde af overbelastet infrastruktur kan intensiteten for så vidt angår anvendelsen af jernbaneinfrastrukturen på tidspunktet for kapacitetstildelingen tages i betragtning?
Har det nogen betydning for denne bedømmelse, hvorvidt jernbaneinfrastrukturens udnyttelsesgrad er knyttet til den tidligere faktiske udnyttelse af denne infrastruktur eller den planlagte udnyttelse i den periode, hvor den relevante køreplan er gældende?
Har bestemmelserne i artikel 45 og 46 i direktiv 2012/34/EU, der tillægger den offentlige infrastrukturforvalter eller den enhed, der træffer afgørelse om kapaciteten, et bredt skøn i forbindelse med samordningen af den ansøgte kapacitet, og gennemførelsen af disse bestemmelser i national ret nogen betydning for denne bedømmelse?
Har den omstændighed, at det i et bestemt tilfælde er blevet fastslået, at infrastruktur er overbelastet, som følge af, at to eller flere jernbanevirksomheder ansøger om kapacitet for så vidt angår transporten af det samme gods, nogen betydning for denne bedømmelse?