21.2.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 84/23
Předběžné otázky 1) Musí být čl. 13 odst.
1 písm.
b) bod i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/20042 (1) ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, čl. 3 odst.
1 písm.
a) a čl. 11 odst.
1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 (2) ze dne 21. října 2009, kterým se zavádějí společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě a zrušuje směrnice Rady 96/26/ES, jakož i čl. 4 odst.
1 písm.
a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 (3) ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy, vykládány v tom smyslu, že z okolnosti, že podnik, který získá oprávnění pro silniční dopravu v členském státě Evropské unie podle nařízení (ES) č. 1071/2009 a nařízení (ES) č. 1072/2009 a musí tedy být řádně a trvale usazen v tomto členském státě, vyplývá, že je tím nevyvratitelně prokázáno, že tento podnik má pro určení použitelného systému sociálního zabezpečení své sídlo ve smyslu čl. 13 odst.
1 nařízení (ES) č. 883/2004 v tomto členském státě a že pro orgány členského státu zaměstnání jsou tyto závěry závazné?
2) Může vnitrostátní soud, který zjistí, že dotčené oprávnění pro silniční dopravu bylo získáno podvodným způsobem, k tomuto oprávnění nepřihlédnout nebo musí orgány členského státu zaměstnání na základě zjištění podvodu nejprve dožádat orgány, které oprávnění vydaly, o odnětí tohoto oprávnění?
(1) (2) (3)
Úř. věst.
2004, L 166, s. 1.
Úř. věst.
2009, L 300, s. 51.
Úř. věst.
2009, L 300, s. 72.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 9. listopadu 2021 – UAB „Gargždų geležinkelis“ v. Lietuvos transporto saugos administraciją (Věc C-671/21) (2022/C 84/30) Jednací jazyk: litevština Předkládající soud Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Účastníci původního řízení Navrhovatelka: UAB „Gargždų geležinkelis“ Další účastníci řízení: Lietuvos transporto saugos administracija, Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, AB „LTG Infra“
Předběžné otázky 1.
Musí být první a druhá věta článku 47 odst.
4 směrnice 2012/34/EU (1) vykládány v tom smyslu, že jednoznačně zakazují přijetí vnitrostátního právního předpisu, který stanoví, že v případě přetížení infrastruktury lze v době přidělování kapacity zohlednit míru využití železniční infrastruktury?
Má na toto posouzení vliv, jestli je míra využití železniční infrastruktury vázána na skutečné využití této infrastruktury v minulosti nebo na její využití plánované v období platnosti příslušného jízdního řádu?
Mají pro toto posouzení nějaký význam ustanovení článků 45 a 46 směrnice 2012/34, která při koordinaci požadované kapacity přiznávají širokou posuzovací pravomoc provozovateli veřejné infrastruktury nebo subjektu, který rozhoduje o kapacitě, a způsob, jakým byla tato ustanovení provedena do vnitrostátního práva?
Má pro toto posouzení nějaký význam skutečnost, že zjištění o přetížení infrastruktury je v konkrétním případě založeno na kapacitě, o kterou požádaly dva nebo více železničních podniků pro přepravu stejného nákladu?