BG
C 84/18
Официален вестник на Европейския съюз
21.2.2022 г.
Страни в главното производство Жалбоподател: В. М. А. Ответник: Столична община, район „Панчарево“
Диспозитив Член 4, параграф 2 ДЕС, членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС, както и членове 7, 24 и 45 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на ненавършило пълнолетие дете, гражданин на Съюза, чийто акт за раждане, съставен от компетентните власти на приемащата държава членка, посочва като негови родители две лица от един и същ пол, държавата членка, на която това дете е гражданин, е задължена, от една страна, да му издаде карта за самоличност или паспорт, без да изисква предварително съставяне на акт за раждане от своите национални власти, както и, от друга страна, да признае, също както всяка друга държава членка, издадения от приемащата държава членка документ, който позволява на това дете заедно с всяко от посочените две лица да упражнява правото си свободно да се движи и да пребивава в рамките на територията на държавите членки.
(1)
ОВ C 433, 14.12.2020 г.
Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Randstad Italia SpA/Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN.
VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA (Дело C-497/20) (1) (Преюдициално запитване — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС — Задължение на държавите членки да установят правните средства, необходими за осигуряването на ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — Обществени поръчки — Директива 89/665/ЕИО — Член 1, параграфи 1 и 3 — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Решение на върховния съд от системата на административните съдилища в държава членка, с което в противоречие с практиката на Съда се обявява за недопустима жалбата на оферент, изключен от процедура за възлагане на обществена поръчка — Липса на правно средство за защита срещу това съдебно решение пред върховния съд от системата на общите съдилища в тази държава членка — Принципи на ефективност и равностойност) (2022/C 84/21) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Corte suprema di cassazione
Страни в главното производство Жалбоподател: Randstad Italia SpA Ответници: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN.
VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA
Диспозитив Член 4, параграф 3 ДЕС и член 19, параграф 1 ДЕС, както и член 1, параграфи 1 и 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г., разглеждан в светлината на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат разпоредба от вътрешното право на държава членка, като последица от която съгласно националната съдебна практика