BG
C 84/4
Официален вестник на Европейския съюз
21.2.2022 г.
него, са насочени към това да се гарантира зачитането от тази държава членка на правовата държава като ценност, прогласена в член 2 ДЕС, и имат задължителен характер за посочената държава членка, в смисъл че последната е длъжна да предприеме подходящи мерки за постигането на тези цели, като по силата на принципа на лоялно сътрудничество, прогласен в член 4, параграф 3 ДЕС, надлежно вземе предвид изготвените от Европейската комисия въз основа на посоченото решение доклади, и в частност формулираните в тези доклади препоръки.
2) Член 325, параграф 1 ДФЕС във връзка с член 2 от Конвенцията, съставена на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за защита на финансовите интереси на Европейските общности, подписана в Люксембург на 26 юли 1995 г. и Решение 2006/928 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба или практика, съгласно която съдебните решения в областта на корупцията и измамите с данъка върху добавената стойност (ДДС), които не са постановени в първоинстанционното производство от специализирани в тази област съдебни състави или във въззивното производство от съдебни състави, чиито членове са определени чрез теглене на жребий, са абсолютно недействителни, така че съответните дела за корупция и за измама с ДДС, в случай, че бъде подадена извънредна жалба срещу влезли в сила съдебни решения, трябва да бъдат разгледани отново на първа и/или на втора инстанция, тъй като прилагането на тази национална правна уредба или практика може да породи системен риск от ненаказуемост на деянията, съставляващи тежки престъпления, свързани с измама, засягаща финансовите интереси на Съюза, или с корупция като цяло.
Задължението да се гарантира, че за тези нарушения се налагат ефективни и възпиращи наказания не освобождава запитващата юрисдикция от задължението да провери спазването на основните права, гарантирани от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като тази юрисдикция не може да прилага национален стандарт за защита на основните права, който води до такъв системен риск от ненаказуемост.
3) Член 2 и член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС, както и Решение 2006/928 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба или практика, съгласно която решенията на националния конституционен съд обвързват общите съдилища, стига националното право да гарантира независимостта на посочения конституционен съд, по-специално от законодателната и изпълнителната власт, както се изисква от тези разпоредби.
За сметка на това тези разпоредби на Договора за ЕС и посоченото решение трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която всяко несъобразяване с решенията на националния конституционен съд от националните съдии в общите съдилища може да доведе до подвеждането им под дисциплинарна отговорност.
4) Принципът на предимство на правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба или практика, съгласно която националните общи съдилища са обвързани от решенията на националния конституционен съд и поради това обстоятелство и предвид опасността да извършат дисциплинарно нарушение, не могат по собствена инициатива да оставят без приложение практиката, установена с тези решения, въпреки че считат, в светлината на решение на Съда, че тази практика противоречи на член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС, на член 325, параграф 1 ДФЕС или на Решение 2006/928.
(1)
ОВ ОВ ОВ ОВ ОВ
C C C C C
288, 26.8.2019 г. 246, 22.7.2019 г. 372, 4.11.2019 г. 54, 17.2.2019 г. 201, 15.6.2020 г.
Решение на Съда (втори състав) от 16 декември 2021 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate (Съединени дела C-478/19 и С-479/19) (1) (Преюдициално запитване — Свободно движение на капитали — Взаимни инвестиционни фондове от затворен тип — Взаимни инвестиционни фондове от отворен тип — Инвестиции в недвижими имоти — Данък за придобиване на недвижим имот и такса вписване в имотния регистър — Данъчно предимство само за фондовете за недвижими имоти от затворен тип — Различно третиране — Сходство в положенията — Обективни разграничителни критерии) (2022/C 84/04) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Corte suprema di cassazione