2022 2 18
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 81/25 2021 m. birželio 23 d., trečiadienis
57. primena, kad, atsižvelgiant į dėl pandemijos išaugusius poreikius, privačiojo sektoriaus investicijos galėtų atlikti svarbų vaidmenį padedant gaivinti ekonomiką ir siekti DVT; ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo kontekste ragina dar labiau gilintis į privačiojo sektoriaus ir mišriojo finansavimo vaidmenį;
58. pažymi, kad pandemijos neretai būna zoonozinės kilmės; todėl pabrėžia, kad būtina remti švietimo programas laukinių gyvūnų medžioklės ir prekybos jais pavojų srityje, taip pat griežtesnę ekosistemų ir buveinių apsaugą ir atkūrimą bei spręsti pramoninio ūkininkavimo keliamas problemas; ragina labiau padėti šalims partnerėms kovoti su brakonieriavimu ir neteisėta prekyba laukiniais gyvūnais bei pirmiausia užtikrinti, kad į laukinės gamtos apsaugą būtų įtraukiamos vietos bendruomenės; mano, jog daugiau ES lėšų turi būti skiriama išankstiniams moksliniams tyrimams žmogaus sveikatos, gyvūnų sveikatos ir ekosistemų ryšio srityje, kad būtų labiau pasirengta reaguoti į būsimas sveikatos krizes, kylančias dėl zoonozinės kilmės viruso mutacijų;
59. laikosi nuomonės, kad atsparumas būsimoms visuomenės sveikatos krizėms turi būti grindžiamas ir reguliariai atliekamais ligų, sukeliančių mirtinus protrūkius besivystančiose šalyse, moksliniais tyrimais; apgailestauja dėl to, kad vakcinų, būtinų norint veiksmingai apsisaugoti nuo ligų, kuriomis nuolat sergama besivystančiose šalyse, pvz., nuo maliarijos arba Zikos virusinės ligos, kūrimas šiuo metu nėra pakankamai moksliškai ištirtas; ragina ES ir jos valstybes nares finansuoti daugiau mokslinių tyrimų, siekiant kurti vakcinas, kuriomis būtų apsisaugoma nuo tokių ligų protrūkių ateityje;
60. pažymi, kad net ir krizės metu absoliutus prioritetas turi būti teikiamas maisto produktų gamybai ir platinimui; mano, kad turėtų būti mažinama priklausomybė nuo maisto produktų, augalų, sėklų ir trąšų, gaunamų iš išorės šaltinių, sykiu didinant žemės ūkio produktų gamybą vietoje ir šios gamybos įvairinimą; šiuo požiūriu teigiamai vertina ES paramą agroekologijai, kurią būtina toliau stiprinti; ragina remti dalijimąsi žiniomis apie naujas, nuo seno naudojamas ir atsparesnes agroekologiškas sėklas;
61. primena, kad besivystančios šalys istoriškai pažeidžiamos išorės sukrėtimams dėl siauros eksporto bazės ir ne tokios diversifikuotos ekonomikos; todėl pabrėžia, kad vienas iš pagrindinių besivystančioms šalims tenkančių uždavinių yra kopti aukštyn pasaulinėje vertės grindinėje įvairinant ekonomiką ir pereinant nuo į eksportą orientuoto gamybos modelio prie vystymosi, pagrįsto vidaus ir regioninėmis rinkomis; šiuo atžvilgiu akcentuoja nepaprastai svarbų regioninio ekonominio bendradarbiavimo, vidaus pramonės politikos ir investicijų rėmimo vaidmenį siekiant didinti nacionalinį arba regioninį savarankiškumą būtiniausių prekių gamybos ir paslaugų požiūriu; atsižvelgdamas į tai mano, kad labai svarbu pasinaudoti finansavimo ir verslo praktika, siekiant skatinti tvarumo standartų integravimą visoje investavimo grandinėje; pakartoja, kad privalomas įmonių išsamus patikrinimas žmogaus teisių ir aplinkos reikalavimų laikymosi požiūriais yra būtina sąlyga norint užkirsti kelią būsimoms krizėms ir jas švelninti bei užtikrinti vertės grandinių tvarumą;
62. pabrėžia, jog į ekonomikos gaivinimo veiksmus būtina investuoti atsakingai, laikantis Aprūpinimo maistu pasaulyje komiteto Neprivalomų atsakingo žemės, žuvininkystės ir miškų išteklių valdymo gairių bei jo Atsakingo investavimo į žemės ūkio ir maisto sistemas principų, kad būtų švelninama klimato kaita ir skatinamas pažeidžiamų gyventojų atsparumas;
63. ragina ES geriau integruoti vaiko teisių aspektą į kovą su klimato kaita ir į savo atsparumo bei pasirengimo nelaimėms veiksmus, tiesiogiai įgyvendinamus tokiuose socialiniuose sektoriuose, kaip švietimas, sveikata, aprūpinimas vandeniu, sanitarinės sąlygos ir higiena, mityba bei socialinė ir vaiko apsauga;
Humanitarinės pagalbos, vystymosi ir taikos ryšys
64. pabrėžia, kad, planuojant KVTBP „Globali Europa“ veiksmus nestabiliose šalyse, prioritetas turi būti teikiamas humanitarinės pagalbos, vystymosi ir taikos ryšio užtikrinimui; ragina Komisijos Europos civilinės saugos ir humanitarinės pagalbos operacijų (ECHO) GD, Tarptautinės partnerystės (INTPA) GD bei Kaimynystės politikos ir plėtros derybų (NEAR) GD esant galimybių įgyvendinti papildomas programas, pritaikytas prie vietos konteksto ir vietos galimybių, siekiant abišaliu pagrindu stiprinti įvairius šio ryšio aspektus;
65. pabrėžia, kad apibrėžiant ir įgyvendinant atsako į COVID-19 krizę priemones būtina dirbti kartu su vietos bendruomenėmis ir pilietinės visuomenės organizacijomis; akcentuoja Europos solidarumo korpuso vaidmenį remiant vietoje veikiančias pilietinės visuomenės organizacijas, teikiančias pagalbą žmonėms, kuriems ji reikalinga;