C 81/78
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
18.2.2022
Torstai 24. kesäkuuta 2021
viimeistelyä ja siirtymälausekkeiden aktivoimista; panee merkille, että yhdenkään ehdotuksen osalta ei saatu enempää kuin neljä perusteltua lausuntoa; muistuttaa, että perussopimuksissa määrätään parlamenttien välisen yhteistyön roolista ja annetaan kansallisille parlamenteille vastuu lainsäädäntöaloitteiden ja muiden kuin lainsäädäntöaloitteiden valvomisesta; suhtautuu myönteisesti kansallisten parlamenttien aktiiviseen osallistumiseen lainsäätäjien vuoropuheluun EU:n toimielinten kanssa muiden välineiden kuin toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin välityksellä; palauttaa mieliin, ettei oranssin kortin menettelyä ole koskaan aktivoitu ja että keltaisen kortin menettelyä on käytetty vain kolme kertaa vuosina 2007–2019, jolloin annettiin yhteensä 439 perusteltua lausuntoa ja 5 513 lausuntoa; toteaa, että EU:n toimielinten ja kansallisten parlamenttien välisiä suhteita on parantanut jonkin verran se, että kansalliset parlamentit ovat päässeet käyttämään oikeuttaan tarkastella toissijaisuusperiaatteen noudattamista niin kutsutun varhaisvaroitusjärjestelmän pohjalta; korostaa, että komissio on sitoutunut antamaan tulevaisuudessa koottuja vastauksia tapauksissa, joissa vähintään neljä parlamenttia on toimittanut perustellut lausunnot, ja osoittamaan joustavuutta perussopimuksiin perustuvan kahdeksan viikon määräajan osalta, jonka kuluessa kansallisten parlamenttien on toimitettava perustellut lausuntonsa, siten että se ottaa huomioon lomakaudet ja muut tauot; katsoo, että Euroopan tulevaisuutta käsittelevä konferenssi tarjoaa kansalaisille erinomaisen tilaisuuden viestiä lainsäädännön todellisista vaikutuksista kansallisella tasolla ja esittää ehdotuksia paremman lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi, toissijaisuusmenettelyn uudelleenarviointi mukaan luettuna; palauttaa mieliin, että avoimuus ja julkisuus ovat olennaisen tärkeitä lainsäädäntömenettelyn kannalta ja että ne oikeuttavat myös kansallisten ja alueellisten parlamenttien osallistumisen ja lisäävät Euroopan unionin demokraattisen lainsäädäntöprosessin legitimiteettiä ja sitä kohtaan tunnettua luottamusta; suhtautuu näin ollen myönteisesti parlamentin edistymiseen monipalstaisten asiakirjojen julkistamisessa De Capitani -tuomion johdosta; 14. panee merkille, että vuonna 2016 kansallisten parlamenttien kaikkiaan 41 kamarista 26 antoi perusteltuja lausuntoja ja että niiden määrä laski 19:ään vuonna 2017 ja 14:ään vuonna 2018; korostaa, että lasku liittyy perusteltujen lausuntojen kokonaismäärän laskuun; 15. korostaa, että lausuntojen ja perusteltujen lausuntojen määrän kehitys vuosina 2007–2019 osoittaa, että kansalliset parlamentit pyytävät entistä useammin lisäämään poliittista vuoropuhelua ja mahdollisuuksia osallistua enemmän EU:n politiikkoja koskevaan keskusteluun ja että ne käyttävät siksi vähemmän aikaa EU:n lainsäädäntöehdotusten normatiiviseen arviointiin; 16. toteaa, että vuosi 2019 oli toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin käyttöönoton jälkeen ensimmäinen vuosi, jolloin kansalliset parlamentit eivät antaneet yhtään perusteltua lausuntoa, ja toteaa sen johtuneen komission lainsäädäntötoiminnan huomattavasta vähenemisestä, koska kyseessä oli kahden komission välinen siirtymävuosi; 17.
palauttaa mieliin, että komission on kuultava sidosryhmiä mahdollisimman laajasti ennen lainsäädäntöehdotuksen antamista ja otettava huomioon suunnitellun toimen alueellinen ja paikallinen ulottuvuus; 18. muistuttaa, että eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevaan aloitteeseen (Small Business Act) kirjatun ”pienet ensin” -periaatteen soveltaminen on olennainen osatekijä ennen lainsäädäntöehdotuksen antamista toteutettavassa suhteellisuus­ arvioinnissa ja että sen avulla olisi pyrittävä varmistamaan, että pk-yritykset saavat äänensä kuuluville ja että niiden edut otetaan huomioon mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, jotta voidaan luoda suotuisa liiketoimintaympäristö pk-yrityksille, jotka muodostavat Euroopan talouden selkärangan; 19. pitää valitettavana käytäntöä, jossa vedotaan rutiininomaisesti ”toimielimen päätöksentekomenettelyn tehokkuuteen” syynä estää pääsy lainsäädännön valmistelemista koskeviin asiakirjoihin, koska vaarana on se, että asiakirjojen yleistä saatavuutta koskevista poikkeuksista tulee käytännössä sääntö; 20. on tyytyväinen kaikkien EU:n toimielinten, neuvosto mukaan lukien, pakollista avoimuusrekisteriä koskevan toimielinten sopimuksen tekemiseen; 21. painottaa, että vaikutusten ennakkoarvioinnit sekä sidosryhmien kuulemiset ovat tärkeitä välineitä, joiden avulla voidaan tehdä tietoon perustuvia päätöksiä, ja keskeisiä välineitä, joilla varmistetaan toissijaisuus- ja suhteellisuus­ periaatteiden noudattaminen ja edistetään vastuuvelvollisuutta ja tehokkuutta; korostaa tarvetta edistää ja kannustaa säännöllistä vuoropuhelua sekä kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien asianmukaista ja avointa kuulemista; suhtautuu myönteisesti paremman lainsäädännön välineiden käyttöön ja yhteistyöhön EU:n tasolla eri asiantuntijoiden kanssa vaikutustenarviointeja laadittaessa; pitää tärkeänä yksinkertaistaa näitä välineitä ja tehdä niistä sidosryhmille helpommin ymmärrettäviä ja helppokäyttöisempiä; korostaa, että vaikutustenarviointeja on pikaisesti parannettava yleisesti ottaen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen osalta; korostaa, että kaikkiin vaikutustenarviointeihin, arviointeihin ja toimivuustarkastuksiin olisi sisällyttävä toissijaisuuden ja suhteellisuuden analyysi; pitää myönteisenä sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevan ohjelman (REFIT) ja sääntelyntarkastelulautakunnan kaltaisten välineiden käyttöä, sillä niiden