18.2.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 81/25 Keskiviikko 23. kesäkuuta 2021
57. muistuttaa, että yksityisen sektorin investoinneilla voisi olla merkittävä rooli talouden elpymisen edistämisessä ja kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa, kun otetaan huomioon pandemian aiheuttamat kasvavat tarpeet; kehottaa tutkimaan edelleen yksityisen sektorin ja sekarahoituksen roolia osana elpymis- ja palautumiskykyä lisääviä toimia; 58. huomauttaa, että pandemiat ovat usein peräisin zoonooseista; korostaa siksi tarvetta tukea koulutusohjelmia luonnonvaraisten eläinten metsästykseen ja kauppaan liittyvistä vaaroista sekä ekosysteemien ja elinympäristöjen tiukempaa suojelua ja ennallistamista ja vastata teollisen maatalouden aiheuttamiin haasteisiin; kehottaa lisäämään tukea kumppanimaille salametsästyksen ja luonnonvaraisten eläinten laittoman kaupan ehkäisemisessä ja varmistamaan erityisesti, että paikallisyhteisöt osallistuvat luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojeluun; katsoo, että tarvitaan lisää EU:n varoja ihmisten terveyden, eläinten terveyden ja ekosysteemien välisiä yhteyksiä koskevaan ennakoivaan tutkimukseen, jotta voidaan parantaa valmiutta reagoida zoonoottisten virusmutaatioiden aiheuttamiin tuleviin terveyskriiseihin; 59. katsoo, että selviytymiskyvyn tulevissa kansanterveyskriiseissä on perustuttava myös sellaisten tautien tutkimukseen, jotka aiheuttavat säännöllisesti tappavia epidemioita kehitysmaissa; pitää valitettavana, että tällä hetkellä ei ole riittävästi tutkimusta sellaisten rokotteiden kehittämisestä, joilla ehkäistään tehokkaasti kehitysmaissa toistuvasti esiintyviä tauteja, kuten malariaa tai zikatautia; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita rahoittamaan lisää tutkimusta sellaisten rokotteiden kehittämiseksi, joilla ehkäistään tällaisten tautien tulevia epidemioita; 60. huomauttaa, että myös kriisiaikoina elintarvikkeiden tuotannon ja jakelun on oltava ehdottomasti etusijalla; katsoo, että olisi vähennettävä riippuvuutta ulkoisista elintarvikkeiden, kasvien, siementen ja lannoitteiden lähteistä, lisättävä paikallista ja monipuolista maataloustuotantoa; pitää tässä yhteydessä myönteisenä EU:n tukea agroekologialle ja toteaa, että sitä on edelleen vahvistettava; kehottaa tukemaan tiedon jakamista uusista, vanhoista ja kestävämmistä agroekologisista siemenistä; 61. muistuttaa, että kehitysmaat ovat historiallisesti alttiita ulkoisille häiriöille kapean vientipohjan ja yksipuolisten talouksien vuoksi; korostaa siksi, että yksi kehitysmaiden suurimmista haasteista on päästä ylemmäs globaalissa arvoketjussa talouden monipuolistamisen kautta ja siirtyä vientisuuntautuneesta tuotantomallista kohti kehitystä, joka perustuu kotimaisiin ja alueellisiin markkinoihin; korostaa tässä yhteydessä alueellisen taloudellisen yhteistyön, kotimaisen teollisuuspolitiikan ja investointien edistämisen keskeistä roolia kansallisen tai alueellisen autonomian lisäämisessä välttämättömien tavaroiden ja palvelujen tuotannossa; katsoo, että tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää hyödyntää rahoitusta ja liiketoimintakäytäntöjä, jotta voidaan edistää kestävyysnormien sisällyttämistä koko investointiketjuun; toteaa jälleen, että tulevien kriisien ehkäiseminen ja lieventäminen sekä kestävien arvoketjujen varmistaminen edellyttää ihmisoikeuksia ja ympäristöä koskevan huolellisuusvelvoitteen asettamista yrityksille; 62. korostaa, että elpymistoimiin tehtävien investointien on oltava vastuullisia Maailman ruokaturvakomitean maan, kalastuksen ja metsien vastuullista hallintaa kansallisen elintarviketurvan yhteydessä koskevien suuntaviivojen mukaisesti ja sen maatalouteen ja elintarvikejärjestelmiin tehtäviä vastuullisia investointeja koskevien periaatteiden mukaisesti ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja haavoittuvien väestöryhmien selviytymiskyvyn edistämiseksi; 63. kehottaa EU:ta ottamaan lasten oikeudet paremmin huomioon ilmastonmuutoksen torjunnassa ja toimissa, joilla edistetään selviytymis- ja palautumiskykyä katastrofeissa suoraan sosiaalialoilla, kuten koulutuksessa, terveydenhuollossa, vesi-, sanitaatio- ja hygieniapalveluissa, ravitsemuksessa sekä sosiaaliturvassa ja lastensuojelussa;
Humanitaarisen avun, kehityksen ja rauhan välinen yhteys 64. korostaa, että humanitaarisen avun, kehityksen ja rauhan välisen yhteyden täytäntöönpanon on oltava etusijalla NDICI – Globaali Eurooppa -välineen ohjelmasuunnittelussa haavoittuvissa maissa; kehottaa komission EU:n pelastus­ palveluasioiden ja humanitaarisen avun operaatioiden pääosastoa, kansainvälisten kumppanuuksien pääosastoa ja naapuruuspolitiikan ja laajentumisneuvottelujen pääosastoa toteuttamaan mahdollisuuksien mukaan paikallisiin olosuhtei­ siin ja mahdollisuuksiin soveltuvia täydentäviä ohjelmia, jotta voidaan vahvistaa vastavuoroisesti tämän yhteyden eri osa-alueita; 65. korostaa, että covid-19-kriisin johdosta toteutettavien toimien määrittelyssä ja täytäntöönpanossa on työskenneltävä yhdessä paikallisyhteisöjen ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa; korostaa Euroopan solidaarisuusjoukkojen roolia tuettaessa kentällä toimivia kansalaisjärjestöjä, jotka avustavat apua tarvitsevia ihmisiä;