C 81/78
ET
Euroopa Liidu Teataja
18.2.2022
Neljapäev, 24. juuni 2021
kasutuselevõtmine; märgib, et mitte ühegi ettepaneku kohta ei esitatud üle nelja põhjendatud arvamuse; tuletab meelde, et aluslepingutes nähakse ette parlamentidevahelise koostöö roll ja antakse liikmesriikide parlamentidele vastutus seadusandlike ja muude kui seadusandlike algatuste läbivaatamisel; väljendab heameelt liikmeriikide parlamentide aktiivse osalemise üle õigusloomealases dialoogis ELi institutsioonidega muude vahenditega kui subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrollimehhanism; tuletab meelde, et nn oranži kaardi menetlust ei ole kunagi kasutusele võetud ning nn kollase kaardi menetlust kasutati ajavahemikul 2007–2019 ainult kolmel korral kokku 439 põhjendatud arvamuse ja 5 513 arvamuse puhul; täheldab, et liikmesriikide parlamentide õiguse kontrollida subsidiaarsuse põhimõtte järgimist nn varajase hoiatamise süsteemi alusel rakendamine on osaliselt parandanud suhteid ELi institutsioonide ja liikmesriikide parlamentide vahel; rõhutab komisjoni lubadust esitada tulevikus koondvastused, kui põhjendatud arvamuse on esitanud vähemalt neli parlamenti, ja näidata paindlikkust seoses aluslepingule tugineva kaheksanädalase tähtajaga, mis liikmesriikide parlamentidele põhjendatud arvamuse esitamiseks ette on nähtud; võttes arvesse tavapäraseid puhkuseid ja vaheaegu; usub, et Euroopa tuleviku konverents annab kodanikele suurepärase võimaluse riigi tasandil toimuvaks teabevahetuseks õigusaktide tegeliku mõju kohta ja ettepanekute esitamiseks parema õigusloome eesmärgi saavutamiseks, sh subsidiaarsuse protsessi ümberhindamise kohta; tuletab meelde, et läbipaistvus ja üldsuse juurdepääs on õigusloomeprotsessi jaoks hädavajalikud ning õigustavad ka riiklike ja piirkondlike parlamentide kaasamist, andes samal ajal suurema legitiimsuse ja tagades usalduse Euroopa Liidu demokraatliku õigusloomeprotsessi vastu; väljendab sellega seoses heameelt edusammude üle, mida parlament on De Capitani kohtuotsuse tulemusel teinud mitmeveeruliste dokumentide avalikustamisel;
14. märgib, et 2016. aastal esitas liikmesriikide parlamentide kokku 41 kojast põhjendatud arvamusi 26 ja 2017. aastal kahanes see arv 19-le ning 2018. aastal 14-le; rõhutab, et see kahanemine käib käsikäes põhjendatud arvamuste üldise vähenemisega;
15. rõhutab, et arvamuste ja põhjendatud arvamuste arvu muutumine ajavahemikul 2007–2019 näitab, et liikmesriikide parlamendid nõuavad üha rohkem poliitilist dialoogi ja suuremat kaasatust ELi poliitikat käsitlevasse arutellu ning pühendavad seetõttu vähem aega ELi seadusandlike ettepanekute normatiivsele analüüsile;
16. tunnistab, et 2019. aasta oli esimene aasta pärast subsidiaarsuse põhimõtte kontrollimehhanismi kasutuselevõtmist, mil liikmesriikide parlamendid ei esitanud ühtki põhjendatud arvamust, kuna komisjoni kahe koosseisu vahelisel üleminekuaastal vähenes järsult komisjoni seadusandlik tegevus;
17. tuletab meelde, et komisjon on kohustatud konsulteerima sidusrühmadega võimalikult ulatuslikult enne õigusakti ettepaneku esitamist, võttes arvesse kavandatava meetme piirkondlikku ja kohalikku mõõdet;
18. tuletab meelde, et väikeettevõtlusalgatuses „Small Business Act“ sätestatud põhimõtte „kõigepealt mõtle väikestele“ kohaldamine on enne õigusakti ettepaneku esitamist proportsionaalsuse kontrolli oluline element ning selle eesmärk peaks olema tagada, et VKEde häält võetakse kuulda ja nende huve võetakse arvesse võimalikult varakult, et luua soodne ettevõtluskeskkond VKEde arenguks, mis on meie Euroopa majanduse alustala;
19. kahetseb tava, mille kohaselt institutsiooni otsustusprotsessi tõhusust kasutatakse regulaarselt ära selleks, et keelata juurdepääs õigusloomega seotud ettevalmistavatele dokumentidele, mis võib viia selleni, et erandite tegemine üldsuse juurdepääsu osas dokumentidele kujuneb de facto reegliks;
20. väljendab heameelt institutsioonidevahelise kokkuleppe sõlmimise üle, mis käsitleb ELi institutsioonide, sealhulgas nõukogu kohustuslikku läbipaistvusregistrit;
21. rõhutab, et mõju eelhindamine koos sidusrühmadega konsulteerimisega on oluline vahend teadlike otsuste tegemiseks ning peamine vahend subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte järgimise tagamiseks ning vastutuse ja tõhususe edendamiseks; rõhutab vajadust edendada ja julgustada korrapärast dialoogi ning nõuetekohast ja läbipaistvat konsulteerimist kõigi asjaomaste sidusrühmadega; väljendab heameelt, et mõjuhinnangute koostamisel kasutatakse paremaid õigusloomevahendeid ja tehakse koostööd erinevate ekspertidega ELi tasandil; rõhutab, et neid vahendeid tuleb lihtsustada ja teha need sidusrühmade jaoks kergemini mõistetavaks ja kasutatavaks; rõhutab tungivat vajadust parandada subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse mõjuhinnanguid üldiselt; rõhutab, et kõikides mõjuhinnangutes, hindamistes ja toimivuskontrollides tuleks analüüsida subsidiaarsust ja proportsionaalsust; väljendab heameelt selliste vahendite kasutamise üle nagu õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programm (REFIT) ning õiguskontrollikomitee, kes on