C 78/42
3.5.5.
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
18.2.2022
Pe arome „imitații” 1.
Denumirile de băuturi spirtoase (atât categorii, cât și IG-uri) se utilizează exclusiv: a. pentru a descrie, a prezenta sau a eticheta o băutură spirtoasă care respectă cerințele categoriei sau IG relevante sau b. într-un termen compus, într-o aluzie, într-o listă a ingredientelor, într-un amestec sau într-un cupaj, în conformitate cu dispozițiile relevante. 2.
Excepție: denumirea legală a unei categorii de băuturi spirtoase (nu denumirea unei IG) a fost utilizată pentru a defini: a.
o aromă sau b. un alt produs alimentar decât o băutură aromatizată cu respectiva aromă, chiar dacă acestea nu respectă dispozițiile privind aluziile, cu condiția ca aceste denumiri legale să fie completate de termenul „aromă” sau de orice alt termen similar.
3.5.6.
Aluzii la indicații geografice Pe lângă recomandarea de a nu se utiliza ingrediente „comparabile” (cu excepția altor băuturi spirtoase, în conformitate cu dispozițiile privind aluziile), orice aluzie la o băutură spirtoasă cu indicație geografică trebuie să respecte, de asemenea, condiția ca gustul să fie recognoscibil și să poată fi atribuit în principal respectivei IG.
Din cauza acestei din urmă cerințe, controalele sunt deosebit de complicate, deoarece este deja destul de dificil să se controleze prezența whisky-ului autentic sau a rachiului de caise în produse alimentare precum prăjiturile, ciocolata sau iaurtul, dar este și mai dificil să se verifice din punct de vedere analitic și organoleptic dacă, de exemplu, whisky-ul este Scotch Whisky sau dacă rachiul de caise este Kecskeméti barackpálinka.
Se recomandă concentrarea controalelor asupra documentației care poate fi găsită în locul de producție în timpul controalelor la fața locului: se poate solicita producătorului de produse alimentare precum prăjiturile, ciocolata etc. (din exemplele de mai sus) să identifice furnizorul de băuturi spirtoase cu IG și să pună la dispoziție chitanțe și documente.
De asemenea, poate exista un acord specific cu furnizorul cu privire la autenticitatea produsului.
Prezența unor astfel de documente poate contribui la dovedirea autenticității.
Cu toate acestea, absența documentelor de la furnizor nu indică în mod neapărat o fraudă, dar poate constitui un motiv pentru efectuarea de investigații suplimentare.
Dacă exercițiul de trasabilitate a documentelor pe hârtie nu oferă garanții suficiente și există în continuare îndoieli, se pot utiliza teste analitice.
După caz, ar putea fi adecvat să se aplice analiza spectroscopiei izotopice de masă și să se utilizeze ca referință baze de date izotopice.
#40 - Exemple:
În cadrul seminarului de control organizat de DG AGRI în 2018, a fost prezentat un exemplu privind modul în care se poate verifica dacă votca a fost produsă în Polonia sau în Suedia, utilizând valorile izotopice ale apei folosite, deoarece acestea diferă în nord.
În cazul „Kecskeméti barackpálinka” se folosesc caise, iar acestea ar putea genera un tipar specific care ar putea fi urmărit atunci când se efectuează analiza izotopică.
Desigur că aceste analize ar putea părea complexe, însă aceasta este doar o metodă posibilă de identificare a produsului și nu este o cerință sistematică.
Este la latitudinea autorității competente să identifice cel mai bun instrument de utilizat.