C 78/42
3.5.5.
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 2 18
Kvapiųjų medžiagų „imitacija“ 1.
Spiritinių gėrimų pavadinimai (tiek kategorijų, tiek GN) naudojami tik: a. apibūdinti, pateikti ar ženklinti spiritinį gėrimą, kuris atitinka atitinkamos kategorijos ar GN reikalavimus; arba b. sudėtiniame termine, užuominoje, sudedamųjų dalių sąraše, mišinyje arba derinyje, kuris atitinka atitinkamas nuostatas. 2.
Išimtis: spiritinių gėrimų kategorijos teisinis pavadinimas (ne GN pavadinimas) naudojamas apibrėžti: a. kvapiąją medžiagą, arba b. maisto produktą, kuris nėra gėrimas, aromatizuotas ta kvapiąja medžiaga, net jei tokie teisiniai pavadinimai neatitinka užuominoms taikomų nuostatų, su sąlyga, kad šie pavadinimai papildomi terminu „skonis“ ar bet kokiu kitu panašiu terminu.
3.5.6.
Užuominos į GN Be rekomendacijos nenaudoti „panašių“ sudedamųjų dalių (išskyrus kitus spiritinius gėrimus, laikantis užuominoms taikomų nuostatų), bet kokia užuomina į spiritinį gėrimą su geografine nuoroda taip pat turėtų atitikti sąlygą, kad skonis turi būti atpažįstamas ir priskirtinas pirmiausia tai GN.
Dėl pastarojo reikalavimo patikros tampa ypač sudėtingos, nes ir taip gana sudėtinga kontroliuoti autentiško viskio ar abrikosų spirito naudojimą tokiuose maisto produktuose kaip pyragas, šokoladas ar jogurtas, tačiau dar sunkiau tikrinti analitiniu ir jusliniu principu, jeigu, pavyzdžiui, viskis yra „Scotch Whisky“ arba abrikosų spiritas yra Kecskeméti barackpálinka.
Vietoje atliekamų patikrų metu rekomenduojama daugiausia dėmesio skirti dokumentams, kuriuos galima rasti gamybos patalpose: tokių maisto produktų kaip pyragas, šokoladas ir pan. (minėtuose pavyzdžiuose) gamintojo galima paprašyti nurodyti GN spiritinių gėrimų tiekėją ir pateikti kvitus bei dokumentus.
Taip pat gali būti, kad su tiekėju yra sudarytas specialus susitarimas dėl produkto autentiškumo.
Tokie dokumentai gali padėti įrodyti autentiškumą.
Jei tiekėjo dokumentų nėra, tai nebūtinai reiškia sukčiavimą, bet tai gali būti pagrindas tolesniems tyrimams atlikti.
Jei dokumentų atsekimo metu negaunama pakankamų garantijų ir vis dar kyla abejonių, galima naudoti analitinius bandymus.
Priklausomai nuo atvejo, gali būti tikslinga taikyti izotopų masės spektroskopijos analizę ir remtis izotopų duomenų bazėmis.
#40 – Pavyzdžiai:
2018 m.
Žemės ūkio ir kaimo plėtros GD surengtame kontroliniame seminare buvo pateiktas pavyzdys, kaip būtų galima patikrinti, ar degtinė buvo pagaminta Lenkijoje ar Švedijoje, pasitelkiant naudoto vandens izotopines vertes, nes šiaurinėje dalyje jos skiriasi.
„Kecskeméti barackpálinka“ atveju naudojami abrikosai, kurie gali turėti specifinę struktūrą, kurią būtų galima atsekti atlikus izotopų analizę.
Žinoma, tokios analizės gali atrodyti sudėtingos, tačiau tai tik vienas iš galimų produkto identifikavimo būdų, kuris nėra sistemingai privalomas.
Tinkamiausią priemonę turi nustatyti kompetentingoji institucija.