C 78/42
3.5.5.
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
18.2.2022
”Jäljittelevät” aromit 1.
Tislattujen alkoholijuomien nimiä (sekä luokkia että maantieteellisiä merkintöjä) käytetään yksinomaan: a. sellaisen tislatun alkoholijuoman kuvauksessa, esittelyssä tai merkinnöissä, joka on asianomaisen luokan tai maantieteellisen merkinnän vaatimusten mukainen; tai b. yhdistetyssä ilmaisussa, viittauksessa, ainesosaluettelossa, sekoituksessa tai sekoitteessa asiaa koskevien säännösten mukaisesti. 2.
Poikkeus: tislattujen alkoholijuomien luokan virallista nimeä (ei maantieteellistä merkintää) on käytetty määriteltäessä: a. aromia tai b. muuta elintarviketta kuin kyseisellä aromilla maustettua juomaa, vaikka ne eivät ole viittauksia koskevien säännösten mukaisia, edellyttäen että tällaisia virallisia nimiä täydennetään ilmaisulla ”makuinen” tai muulla samanlaisella ilmaisulla.
3.5.6.
Viittaukset maantieteellisiin merkintöihin Sen suosituksen lisäksi, ettei pitäisi käyttää ”verrattavissa olevia” ainesosia (lukuun ottamatta muita tislattuja alkoholijuomia viittauksia koskevien säännösten mukaisesti), viittauksen tislattuun alkoholijuomaan, joka on varustettu maantieteellisellä merkinnällä, olisi täytettävä myös edellytys, jonka mukaan maku on tunnistettava ja liittyy ensisijaisesti kyseiseen maantieteelliseen merkintään.
Viimeksi mainittu edellytys tekee tarkastuksista erityisen työläitä, koska on jo jokseenkin vaikea valvoa sitä, sisältävätkö kakun, suklaan tai jugurtin kaltaiset elintarvikkeet aitoa whiskyä tai aprikoosista tislattua alkoholijuomaa.
Vieläkin vaikeampaa on tarkastaa analyyttisesti ja aistinvaraisesti, onko esimerkiksi käytetty whisky juuri Scotch Whisky tai aprikoosista tislattu alkoholijuoma juuri Kecskeméti barackpálinka.
On suositeltavaa keskittyä tarkastuksissa asiakirjoihin, joita tuotantotiloista löytyy paikan päällä tehtävien tarkastusten yhteydessä: kakun, suklaan jne. (edellä mainituissa esimerkeissä) kaltaisten elintarvikkeiden valmistajaa voidaan pyytää yksilöimään maantieteellisellä merkinnällä varustettujen tislattujen alkoholijuomien toimittaja ja esittämään valmistusohjeita ja asiakirjoja.
Tavarantoimittajan kanssa on myös voitu tehdä erityinen sopimus tuotteen aitoudesta.
Tällaiset asiakirjat voivat auttaa aitouden todistamisessa.
Tavarantoimittajaa koskevien asiakirjojen puuttuminen ei kuitenkaan välttämättä ole osoitus petoksesta, mutta se voi olla peruste lisäselvitysten tekemiselle.
Jos asiakirjoihin perustuva jäljitys ei tarjoa riittäviä takeita ja asiasta on edelleen epäilyjä, voidaan käyttää analyyttisiä testejä.
Tapauksen mukaan voisi olla tarkoituksenmukaista käyttää isotooppimassaspektroskopiaan pohjautuvaa analyysiä ja vertailukohtana isotooppitietokantoja.
#40 – Esimerkkejä:
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuonna 2018 järjestämässä valvontaa käsitelleessä seminaarissa esitettiin esimerkki, miten voitaisiin tarkastaa, onko vodka valmistettu Puolassa vai Ruotsissa käytetyn veden isotooppiarvojen avulla, koska ne ovat erilaisia Pohjois-Euroopassa.
Maantieteellisessä merkinnässä ”Kecskeméti barackpálinka” käytetään aprikooseja, ja niissä voi olla erityinen koostumus, joka voitaisiin jäljittää isotooppianalyysin avulla.
Tällaiset analyysit saattavat tietysti vaikuttaa monimutkaisilta, mutta tämä on vain yksi mahdollinen menetelmä tunnistaa tuote.
Niitä ei vaadita systemaattisesti.
Toimivaltaisen viranomaisen tehtävä on määrittää tähän käytettävä paras väline.