SL
C 73/16
Uradni list Evropske unije
14.2.2022
Pritožba, ki jo je PAO Severstal vložila 3. decembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 22. septembra 2021 v zadevi T-753/16, Severstal/Komisija (Zadeva C-747/21 P) (2022/C 73/21) Jezik postopka: angleščina Stranke Pritožnica: PAO Severstal (zastopnika: M. Krestiyanova in N. Tuominen, odvetnika) Druge stranke v postopku: Evropska komisija in Eurofer, European Steel Association, ASBL
Predlogi Pritožnica Sodišču predlaga, naj: — razveljavi izpodbijano sodbo; — samo dokončno odloči o zadevi, če stanje postopka to dovoljuje, — podredno, zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču; — Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve Pritožba temelji na teh razlogih: — Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je nepravilno razlagalo člen 18(1) osnovne uredbe (1) in nepravilno ugotovilo dejansko stanje.
Splošno sodišče se je brez obrazložitve oprlo na premiso, da je bil zadevni proizvod polizdelek.
Vendar naj bi šlo/gre za prvo točko spora med strankama.
Splošno sodišče še zdaleč ni preučilo te točke spora in je še manj presojalo pomembnost tega vprašanja za uporabo člena 18(1) ter ni ugotovilo, da brez rešitve te prve točke spora med strankama ni mogoče priti do kakršnegakoli sklepa o vprašanju, ali je Komisija v tem postopku pravilno uporabila člen 18(1). — Drugič, Splošno sodišče je storilo očitno napako pri presoji ob razlagi člena 9(4) osnovne uredbe in s tem, da ni obravnavalo bistvenih trditev ali navedlo obrazložitve.
Splošno sodišče je zaščitilo Komisijo, ko je ta močno presegla omejitve obdobja preiskave s tem, da je leto 2008 izbrala kot „zadnje reprezentativno leto“, na katerega finančna kriza ni imela vpliva.
V zvezi s tem pritožnica navaja, da je ugotovitev glede obstoja škode, ki je nastala zaradi izpodbijane sodbe, napačna, ker ni posledica tehtanja pozitivnih upoštevnih dejavnikov in negativnih upoštevnih dejavnikov.
V tem okviru je pritožnica navajala, da bi moralo biti tudi znižanje proizvodnih stroškov industrije Unije, poleg drugih dejavnikov, povezano s položajem industrije Unije po finančni krizi leta 2012.
Vendar je Splošno sodišče zavrnilo obravnavanje vprašanja, ali je finančna kriza tudi vplivala na zvezo škod. — Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je napačno razlagalo člen 2(9) osnovne uredbe in da ni preučilo vseh argumentov, med katerimi je nekatere izpostavilo Splošno sodišče samo.
Splošno sodišče je ravnalo v nasprotju s svojo lastno sodno prakso, ko je nepravilno ugotovilo, da je prilagoditve na podlagi člena 2(9) mogoče po analogiji uporabiti tudi za izračun stopnje škode.
Prilagoditve za stroške prodaje, upravne stroške in druge splošne stroške (SG&A) in dobiček CIF izvozne cene pritožnice za izračun stopnje škode ni ustrezen, ni razumen in pomeni očitno napako pri presoji, ker je edina upoštevna izvozna cena dejanska cena CIF meja Unije pri vstopu na trg Unije in konkurenčna cena industrije Unije na odprtem trgu.
Stališče pritožnice temelji na sodbi Splošnega sodišča, T-383/17, Hansol Paper/Komisija (2) (točke od 196 do 204).
(1) (2)
Uredba Sveta (ES) št.
1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009 L 343, str.
51, popravek UL 2010 L 7, str. 22).
Sodba Splošnega sodišča z dne 2. aprila 2020 (Zadeva T-383/17, Hansol Paper/Komisija, EU:T:2020:139).