C 73/10
BG
Официален вестник на Европейския съюз
14.2.2022 г.
Преюдициален въпрос Трябва ли член 5, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/1535 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество, да се тълкува в смисъл, че за забраната за употреба от потребителите без сертификат за работа с продукти за растителна защита, съдържащи глифозат, върху използвани за лични цели площи, трябва да се счита, че се отнася до технически регламент, за който Европейската комисия трябва да бъде уведомена съгласно тази разпоредба?
(1)
ОВ L 241, 2015 г., стр. 1.
Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 5 ноември 2021 г. — Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl (Дело C-663/21) (2022/C 73/13) Език на производството: немски Запитваща юрисдикция Verwaltungsgerichtshof Страни в главното производство Жалбоподател: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl Ответник: AA Преюдициални въпроси 1) Трябва ли като самостоятелен критерий за преценката дали статутът на лице с право на убежище, който статут преди това е бил предоставен на бежанец от компетентния орган, може да бъде отнет на основание, посочено в член 14, параграф 4, буква б) от Директива 2011/95/ЕС (1), да се извърши претегляне на интереси, така че за отнемането да се изисква обществените интереси от принудителното връщанe задължително да имат предимство пред интересите на бежанеца от запазването на закрилата на държавата, предоставяща убежище, като в това отношение осъдителният характер на дадено престъпление и потенциалната заплаха за обществото следва да се съпоставят с интересите на чужденеца от закрила, като бъдат включени обхватът и видът на мерките, на които има опасност той да бъде изложен?
2) Допускат ли разпоредбите на Директива 2008/115/ЕО (2), и по-специално членове 5, 6, 8 и 9 от нея, национална правна уредба, която изисква да се издаде решение за връщане на гражданин на трета държава, на който досегашното му право на пребиваване в качеството му на бежанец се отнема чрез отнемане на статута на лице с право на убежище, дори когато още на датата на издаване на решението за връщане е безспорно, че поради принципа на забрана за връщане принудителното отвеждане до границата на страната за неопределен срок е недопустимо и това обстоятелство освен това се установява по начин, който може да породи сила на пресъдено нещо?
(1)
(2)
Директива на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 2011 г., стр. 9).
Директива на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, 2008 г., стр. 98).
Преюдициално запитване от Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Белгия), постъпило на 11 ноември 2021 г. — UL, SA Royal Antwerp Football Club/Union royale belge des sociétés de football association ASBL (Дело C-680/21) (2022/C 73/14) Език на производството: френски Запитваща юрисдикция Tribunal de première instance francophone de Bruxelles