C 70/26
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 2 11
Tik daug vėliau, praėjusio amžiaus septintojo dešimtmečio pradžioje (po šešių dešimtmečių), ši sriuba tapo žinoma kaip „Sopa da Pedra de Almeirim“.
Šio vietos gaminio populiarumas didžiąja dalimi išaugo dėl mažos maisto prekių parduotuvės, kuri priklausė žuvies pardavėjui José Manueliui „Kiaulei“ (port.
Toucinho) ir jo žmonai Marijai Manuelai Aranhai, gimusiai 1912 m. ir laikomai „sopa da pedra“ motina“; kurios motina Mariana gamino šią mėsos ir pupelių sriubą dar iki 1960 m. (žr.
Morreu a Mãe da Sopa da Pedra – paskelbta 2009-05-04 „YouTube“).
Kaip pasakojama šeimos istorijoje, senojoje miesto dalyje esančioje parduotuvėje būdavo aptarnaujami keliaujantys prekiautojai, kurie stabtelėdavo kaimynystėje norėdami parduoti savo gaminius ir atgauti jėgas savo likusiai kelionei.
Čia jie paragaudavo vietinių patiekalų, kuriuos pagamindavo šeima.
Vietos pupelių, bulvių ir dešros sriuba buvo nuolat įtraukta į valgiaraštį ir labai mėgstama keliautojų.
Hélia Costa, poros, kuri įkūrė šią parduotuvę ir vėliau restoraną, duktė prisimena: „Šie prekiautojai taip pat buvo mūsų tiekėjai – žmonės, kuriuos gerai pažinojome.
Vieną dieną vienas iš jų atėjo pavalgyti ir mano motina patiekė jam sriubą, pagamintą pagal receptą, kurį gamindavo mano seneliai.
Ji jam taip patiko, kad jis norėjo nunešti jos paragauti draugams.
Tačiau kadangi čia buvo gaminamos kitos sriubos, siekdamas nurodyti šį konkretų receptą, jis pasakė: „Tai tamsi, tiršta sriuba, kuri primena akmenis gatvėje“, turėdamas omenyje akmenimis grįstas vietovės gatves.
Čia vis dar yra daug tokių akmenimis grįstų gatvių.“
Pavadinimas, kurį įkvėpė seniausių šio Ribatežo miesto gatvių grindinio akmenys, tapo komerciniu tradicinės senovinės sriubos, apie kurią žinia sklido iš lūpų į lūpas ir ji tapo tokia populiari, kad į miestą lankytojai traukė tik paragauti šios sriubos, pavadinimu.
1962 m. iš mažos parduotuvės atsirado restoranas, išgarsėjęs kaip „Sopa da Pedra de Almeirim“ pradininkas“.
Per daugelį metų kiti restoranai atvėrė savo duris ir pagal vietos receptus pradėjo gaminti „Sopa da Pedra de Almeirim“ ir šios kulinarinės veiklos svarba nuolat augo.
Teófilio Braga veikale Contos Tradicionais do Povo Português (liet.
Tradicinės liaudies pasakos iš Portugalijos, 1883 m.) pasakojamoje legendoje sakoma, kad viskas prasidėjo nuo vienuolio, kuris gudriai apgavo naivų ūkininką priversdamas patikėti, jog jis pagamino skanią sriubą iš akmens, kurį nešėsi savo kišenėje.
Sriubai pagaminti prie akmens buvo pridėta bulvių, pupelių ir dešros.
Dėl „Sopa da Pedra“ pavadinimo asociacijos su pasakojime aprašytos sriubos ir jos sudedamųjų dalių panašumo su Almeirino sriuba, netrukus faktas ir prasimanymas susipynė.
Tai tapo reklama, kuri padėjo garsinti tikrąją „Sopa da Pedra de Almeirim“.
Kadangi restoranų lankytojai dažnai prašydavo akmens, prieš ją patiekiant tapo įprasta įdėti jį į sriubos dubenėlį.
Almeirino gastronominės draugijos (Confraria Gastronómica de Almeirim), kurios tikslas – platinti ir saugoti Ribateže šios savivaldybės kultūrinį, etnografinį ir kulinarinį paveldą, pastangomis žinia apie „Sopa da Pedra de Almeirim“ pasklido visoje šalyje ir netgi užsienyje.
„Iš visų Almeirino būdingų receptų, „Sopa da Pedra“ akivaizdžiai išsiskiria.
Mes keliaujame po visą šalį siekdami ją garsinti ir jau paskleidėme žinią tokiose šalyse kaip Ispanija, Prancūzija, Belgija ir Vengrija“, – sako pagrindinis draugijos, kuri nuo 2013 m. organizuoja kasmetinį „Sopa da Pedra de Almeirim“ festivalį, vadovas Rui Figueirido.
Šis tradicinis gaminys yra taip glaudžiai susijęs su Almeirinu, jo kilmės vieta, kad per daugelį metų nacionalinei virtuvei skirtose televizijos programose „Sopa da Pedra de Almeirim“ buvo populiarinama kaip pagrindinis kulinarijos simbolis, vienas geriausiai žinomų Portugalijos gaminių (RTP, 2009 m., 7 Maravilhas da Gastronomia| „Sopa da Pedra|“ Reportagem; RTP Memória, 2017 m., Horizontes da Memória, Sopa da Pedra, Almeirim, 1999 m.; TV4Ribatejo, 2009 m., Morreu a Mãe da Sopa da Pedra).
Tokie svarbūs nacionalinių patiekalų išsaugojimo ir informacijos apie juos platinimo veikėjai kaip Maria de Lourdes Modesto įtraukė „Sopa da Pedra de Almeirim“ tarp savo populiarių receptų dar praėjusio amžiaus septintajame dešimtmetyje(Modesto, M.L. (1982 m.), Cozinha Tradicional Portuguesa (liet.
Tradicinė portugališka virtuvė), Verbo, Lisabona, pirmasis leidimas).
Nuo 2013 m. kasmet vykstantis „Sopa da Pedra“ festivalis jau tapo pagrindiniu miesto kultūros gyvenimo įvykiu, į kurį atvyksta tūkstančiai lankytojų.
Padedant savivaldybės tarybai šį renginį garsina Almeirino gastronominė draugija, kuri buvo sukurta siekiant garsinti tradicinę vietos mugę, o ypač „Sopa da Pedra de Almeirim“.