2022.2.8.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 67/111 2021. június 10., csütörtök
d) annak értékelése, hogy az orosz kormánnyal szoros kapcsolatban álló mely intézmények, szervezetek és médiaorgánumok uniós tevékenységeit kell figyelemmel kísérni; e) az emberijog-védőknek, a független nem kormányzati szervezeteknek és a médiának, a civil társadalomnak, valamint a politikai és polgári szabadságjogok védőinek nyújtott támogatás növelése Oroszországban, például azáltal, hogy tartósabb és magas szintű szerepvállalást tanúsítanak az aggodalomra okot adó legfontosabb egyedi esetekben, beleértve Vlagyimir Kara-Murza megmérgezését is, teljes mértékben kihasználják a nagykövetek és más tisztviselők által a régiókban tett látogatásokat, hogy felvessék az emberi jogi aggályokat és találkozzanak az emberijog-védőkkel és a civil társadalom képviselőivel, valamint azáltal, hogy stratégiai módon használják a közösségi médiát, a véleménycikkeket és a sajtónyilatkozatokat az emberijog-védők iránti támogatás kifejezésére Oroszországban is és független orosz csatornákon keresztül is, továbbá azáltal, hogy diplomáciai/konzulátusi tevékenységek – többek között rugalmas vízumpolitika – révén támogatják az Oroszországban működő független újságírókat, amennyiben veszélybe kerülnek; miközben a Parlament hangsúlyozza, hogy a civil társadalommal folytatott együttműködésnek az Oroszországgal kapcsolatos, küszöbön álló új uniós stratégiai megközelítés egyik pillérét kell képeznie, és sürgeti a tagállamokat, hogy fontolják meg az Oroszországból kitiltott vagy fenyegetett nem kormányzati szervezetek befogadását, és szükség esetén tegyék lehetővé számukra az EU területéről való működést, valamint növeljék az emberijog-védők munkájának támogatását, és adott esetben könnyítsék meg sürgősségi vízumok kiadását, és biztosítsanak ideiglenes menedéket az uniós tagállamokban; f) az Oroszországgal való civil társadalmi együttműködés folytatása, és annak szükségessége, hogy kezeljék azokat az egyre növekvő akadályokat, amelyeket az orosz hatóságok az emberek közötti kapcsolatok, a civil társadalmi együttműködés és az orosz civil társadalmi szervezetek támogatása elé állítanak; g) a rejtett elnyomás azon új formáinak elítélése, amelyek célja, hogy mind a fővárosban, mind máshol szankcionálják munkavállalók, kórházi orvosok, tanárok és szociális szolgáltatók tüntetéseken való részvételét vagy a jelenlegi rezsim ellenzőinek nyújtott támogatásukat; h) annak szükségessége, hogy az EU és tagállamai sürgősen felvessék az Európa Tanácsban az Oroszországi Föderáció által a közelmúltban elfogadott tekintélyuralmi jogalkotási aktusok kérdését, tekintettel az Európa Tanáccsal szembeni nemzetközi kötelezettségeinek teljesítésére; i)
összehangolt fellépés a hasonlóan gondolkodó nemzetközi partnerekkel, köztük a G7-országokkal, sürgetve az orosz hatóságokat, hogy vessenek véget a demokrácia, a civil társadalmi aktivisták és az emberijog-védők elleni hazai elnyomásnak, amely fellépésnek magában kell foglalnia magas szintű és állami beavatkozásokat, összehangolt kezdeményezéseket és folyamatos ellenőrzést a nemzetközi és regionális emberi jogi fórumokon, például az Európa Tanácsban, az EBESZ-ben és az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában;
j)
rendszeres emberi jogi hatásvizsgálatok végzése annak biztosítása érdekében, hogy az orosz hatóságokkal való együttműködés ne ássa alá az emberi jogi célkitűzéseket, és ne járuljon hozzá sem közvetlenül, sem közvetve az emberi jogok megsértéséhez;
k) oroszországi partnereikkel aktív testvérvárosi projektekkel rendelkező uniós városok ösztönzése arra, hogy vizsgálják felül és aktualizálják ezeket a megállapodásokat, figyelembe véve az emberi jogi dimenziót, és az együttműködést elsősorban a civil társadalomra és az emberek közötti kapcsolatokra összpontosítsák; l)
a Parlament uniós küldöttséghez és nemzeti diplomáciai képviseletekhez intézett azon felhívásának tiszteletben tartása, hogy a helyszínen kövessék szorosan nyomon a helyzetet és az egyes politikai foglyok pereit, adjanak meg számukra és családtagjaik számára minden szükséges támogatást, és hangolják össze erőfeszítéseiket gyors szabadon bocsátásuk biztosítása érdekében;
m) annak elkerülése, hogy az emberi jogok megsértéséért és elnyomásáért felelős tisztviselők tevékenysége legitimitást kapjon, például annak biztosításával, hogy a nagykövetek és a magas rangú látogatók, illetve az elnyomásban részt vevő tisztviselők – például az Állami Duma „külföldi ügynökökről” szóló törvény megszövegezésében részt vevő tisztviselői, mint például Andrej Klimov – között ne kerüljön sor bizalmas találkozókra; e tekintetben az olyan kétoldalú fórumok, mint a trianoni párbeszéd és a szocsi párbeszéd nyomon követése; ezek megszakításának értékelése a szentpétervári párbeszéd példáját követve, amely úgy döntött, hogy nem gyűlik össze mindaddig, amíg egyes tagjait „nemkívánatos külföldi szervezetként” hátrányos megkülönböztetés éri; 3.
támogatásáról biztosítja az elnyomás által érintett valamennyi egyént és szervezetet, és sürgeti az orosz hatóságokat, hogy hagyjanak fel a zaklatással és a megfélemlítéssel, valamint a civil társadalom, a média, az emberi jogi szervezetek és aktivisták elleni támadásokkal; elítéli, hogy az orosz hatóságok nem védik meg ezeket a szereplőket a harmadik felek által elkövetett támadásokkal, zaklatással és megfélemlítéssel szemben, és hogy nem vizsgálják ki pártatlanul az ellenük irányuló ilyen támadásokat;