C 67/38
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
8.2.2022
Keskiviikko 9. kesäkuuta 2021
Muutokset maan ja meren käytössä 44. korostaa, että maaperän biologinen monimuotoisuus tarjoaa elintärkeitä ekosysteemipalveluja ja lieventää ilmastonmuutosta ja on näin yksi maanpäällisten hiilinielujen tärkeimmistä osatekijöistä; panee huolestuneena merkille maaperän huonontumisen lisääntymisen ja asiaa koskevan EU:n lainsäädännön puuttumisen; toteaa, että eri alojen lainsäädännössä on joitakin säännöksiä, jotka edistävät epäsuorasti maaperän suojelua, mutta katsoo, että tämä on johtanut osittaiseen suojeluun ja erittäin hajanaiseen hallintoon EU:ssa; kehottaa siksi komissiota esittämään lainsäädäntöeh­ dotuksen, jolla luodaan maaperän suojelua ja kestävää käyttöä koskeva yhteinen kehys täysimääräisesti toissijaisuus­ periaatetta kunnioittaen ja sisällytetään kyseinen suojelu tehokkaasti kaikkiin asiaankuuluviin EU:n politiikkoihin; 45. korostaa, että tässä maaperää koskevassa yhteisessä kehyksessä olisi käsiteltävä kaikkia tärkeimpiä maaperään kohdistuvia uhkia, joita ovat esimerkiksi maaperän biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen, maaperän orgaanisen aineksen häviäminen, saastuminen, suolaantuminen, happamoituminen, aavikoituminen, eroosio ja maaperän sulkeminen; korostaa, että siihen on sisällytettävä yhteiset määritelmät, selkeät tavoitteet ja seurantakehys; kannattaa myös erityisen puhdistamistavoitteen asettamista; 46. katsoo, että terve maaperä, mihin kuuluu maaperän hedelmällisyys ja rakenne, on ratkaisevan tärkeä maatalousalalle; huomauttaa, että muun muassa kestämättömillä maa- ja metsätalouskäytännöillä, maankäytön muutoksilla, rakennustoi­ minnoilla, sulkemisella ja teollisuuden päästöillä on kielteinen vaikutus maaperään; korostaa, että olisi otettava käyttöön metsänkorjuu- ja viljelymenetelmiä, jotka eivät ole niin vahingollisia maaperälle; 47. kehottaa komissiota tarkistamaan teollisuuden päästöistä annettua direktiiviä 2010/75/EU (69) ja kaivannaisteol­ lisuuden jätehuollosta annettua direktiiviä 2006/21/EY (70), jotta voidaan ottaa paremmin huomioon teollisuus- ja kaivostoiminnan aiheuttama maaperän huonontuminen; toistaa kehotuksensa ottaa käyttöön kaivetun maa-aineksen materiaalien hyödyntämistä koskeva tavoite (71); 48. kehottaa jäsenvaltioita olemaan myöntämättä lupia uusille hydraulista murtamista käyttäville toimille EU:ssa ja keskeyttämään kaikki parhaillaan toteutettavat toimet varovaisuusperiaatetta noudattaen ja ennalta ehkäiseviä toimia toteuttaen sekä ottaen huomioon epätavanomaisten hiilivetyjen saamiseksi suoritettavaan hydrauliseen murtamiseen liittyvät riskit ja ilmastoon, ympäristöön ja biologiseen monimuotoisuuteen liittyvät haittavaikutukset; 49. muistuttaa, että EU on sitoutunut saavuttamaan maaperän huonontumisen nollatason (72) vuoteen 2030 mennessä aavikoitumisen torjuntaa koskevan YK:n yleissopimuksen (UNCCD) puitteissa, mutta että tämä tavoite jää todennäköisesti saavuttamatta, kuten Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa (73) todetaan; pitää valitettavana, että vaikka aavikoituminen uhkaa biologista monimuotoisuutta, maaperän hedelmällisyyttä, maan luonnollista kestävyyttä, elintarviketuotantoa ja veden laatua ja vaikka 13 jäsenvaltiota on ilmoittanut kärsivänsä aavikoitumisesta YK:n yleissopimuksen mukaisesti, komissio ei puutu siihen tehokkaasti; kehottaa siksi komissiota toimimaan kunnianhimoi­ semmin ja esittämään viipymättä aavikoitumista ja maaperän huonontumista koskevan EU:n strategian; 50. panee merkille, että kaupungistuminen ja vapaa-ajan toiminta muodostavat EU:ssa 13 prosenttia kaikesta ilmoitetusta luontoon kohdistuvasta kuormituksesta ja 48 prosenttia kaikesta mereen kohdistuvasta kuormituksesta (74); korostaa, että vihreät kaupunkialueet ja vihreä infrastruktuuri voivat tarjota ekosysteemipalveluja, joilla tuetaan biologista monimuotoisuutta ja edistetään väestön fyysistä ja henkistä hyvinvointia; 51. kannattaa komission aikomusta perustaa kaupunkien viherryttämistä käsittelevä EU:n foorumi; kehottaa komissiota asettamaan kunnianhimoisia ja sitovia erityisiä tavoitteita kaupunkien biologiselle monimuotoisuudelle, luontopohjaisille ratkaisuille ja ekosysteemilähtöisille lähestymistavoille sekä vihreälle infrastruktuurille, mikä hyödyttää sekä ihmisiä että
(69) (70) (71) (72) (73) (74)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/21/EY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta – Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission julistus (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 15).
Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. helmikuuta 2021 uudesta kiertotaloutta koskevasta toimintasuunnitelmasta (Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2021)0040).
Aavikoitumisen torjuntaa koskevan YK:n yleissopimuksen osapuolet ovat määrittäneet maanperän huonontumisen nollatason seuraavasti: tila, jossa ekosysteemitoimintojen ja palveluiden tukemiseen ja ruokaturvan parantamiseen tarvittavien maavarojen määrä ja laatu pysyy vakaana tai kasvaa määritettyjen ajallisten ja alueellisten indikaattoreiden ja ekosysteemien puitteissa.
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus ”Aavikoitumisen torjunta EU:ssa: kasvava uhka edellyttää enemmän toimia”, 18. joulukuuta 2018.
State of Nature in the EU – Results from reporting under the nature directives 2013–2018.