4.2.2022
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 61/31
12.
ReK framhåller de lärdomar som dragits av covid-19-pandemin och vikten av att upprätthålla en hög nivå av konsumentskydd i kristider.
Kommittén rekommenderar i detta sammanhang att man ser över lagstiftningen för att kunna fastställa konsekvenserna av exceptionella omständigheter för konsumentavtalen innan de uppstår (clausula rebus sic stantibus).
Man skulle på så vis iaktta principerna om föregripande och framsyn, vilket skulle stärka konsumentskyddet. 13.
Vi uppmanar kommissionen att analysera de långsiktiga effekterna av covid-19-krisen på européernas konsum­ tionsmönster och att utveckla EU:s framtida politiska initiativ inom området på grundval av denna analys. 14.
Kommittén uttrycker i detta sammanhang sitt stöd för initiativ som syftar till att stödja den lokala handeln, inklusive småproducenter, och främja den lokala hantverkssektorn. 15.
ReK understryker även att konsumentlagstiftningen, genom tydligare och mer fullständig information, skulle kunna bidra till starkare korta leveranskedjor för jordbruksprodukter och livsmedel, och därmed minska växthusgasutsläppen från transporter.
Här är det viktigt att de lokala och regionala myndigheterna involveras i konsumentskyddspolitiken. 16.
Även politik som syftar till att överbrygga den digitala klyftan när det gäller såväl utrustning och geografisk täckning som nödvändig kompetens måste stödjas.
Den gröna omställningen 17.
Hållbar konsumtion är av avgörande betydelse när det gäller att uppnå målen i den gröna given.
18.
ReK betonar att EU:s konsumenter spelar en viktig roll i den gröna omställningen och att de således måste informeras och ges möjlighet att göra välgrundade val på grundval av jämförbar, transparent och tydlig information baserat på kommissionens metod för miljöavtryck, bl.a. beträffande produkters hållbarhet och reparerbarhet samt deras sociala och miljömässiga avtryck.
Denna information måste bygga på tillförlitliga uppgifter och forskning om konsumtion.
Det rekommenderas att de lokala och regionala myndigheterna involveras i informationsarbetet. 19.
Det är ytterst viktigt att konsumenterna får möjlighet att göra sina val baserat på produkternas hållbarhet, och att producenterna uppmuntras att öka sina produkters livslängd, och det krävs europeisk lagstiftning som bestraffar planerat åldrande och belönar hållbarhet inom industriell och teknisk produktion. 20.
Kommittén påpekar att omställningen till en grön ekonomi endast kan lyckas om efterfrågan på hållbara produkter och tjänster inte begränsas till specifika konsumentgrupper, och understryker i detta sammanhang att tillgången till hållbara produkter och tjänster måste säkerställas för alla konsumenter, oavsett deras ekonomiska situation, för att målen ska kunna uppnås. 21.
Kommittén rekommenderar att man utvecklar en helhetsinriktad strategi för konsumentinformation genom att, om möjligt, ta fram märkningar, med beaktande av aspekter såsom hållbarhet, hälsa, respekt för miljön, produktens ursprung, särskilt huruvida den kommer från EU eller ett tredjeland, och rättvis handel.
Vi betonar även nyttan av att i allt högre grad integrera sociala och miljömässiga aspekter i offentlig upphandling genom en rad åtgärder, bl.a. fastställandet av minimimiljökriterier i den sektorsspecifika lagstiftningen, i enlighet med den nya handlingsplanen för den cirkulära ekonomin. 22.
Med avseende på produktstandarder vill vi understryka hur viktigt det är att hänsyn tas till frågor som rör hållbarhet och cirkularitet, och vi betonar i detta sammanhang att de europeiska institutioner som ansvarar för standardisering har en central roll att spela på området, särskilt när det gäller att ta fram standarder för vad som är att klassa som en ”grön” eller ”hållbar” produkt.
23.
Det är viktigt att kompatibiliteten mellan olika enheter förbättras och säkerställs.
24.
ReK rekommenderar att man undersöker om det är lämpligt att förlänga den lagstadgade produktgarantin och att man kombinerar detta med bättre konsumentinformation om produkternas förväntade livslängd. 25.
Det bör undersökas om ett system med förhandsgodkännanden avseende miljöpåståenden och miljömärkning, i linje med det system som tillämpas på hälsoområdet, bör inrättas.