4.2.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 61/31
12. poudarja izkušnje, pridobljene s pandemijo COVID-19, in pomen ohranjanja visoke ravni varstva potrošnikov tudi v času krize; glede na to priporoča, naj se izvedejo potrebni regulativni pregledi, da se ugotovijo posledice izjemnih okoliščin v potrošniških pogodbah pred nastankom zadeve (klavzula rebus sic stantibus).
Tako bi se ob upoštevanju načel predvidevanja in napovedovanja okrepilo varstvo potrošnikov;
13. spodbuja Komisijo, naj analizira dolgoročni vpliv krize zaradi COVID-19 na vzorce potrošnje Evropejcev in to analizo uporabi kot izhodišče za pripravo prihodnjih evropskih strateških pobud na tem področju;
14. v zvezi s tem podpira pobude za podporo lokalni trgovini, tudi lokalnim malim proizvajalcem, in spodbujanje lokalne obrti;
15. poleg tega poudarja, da bi lahko potrošniško pravo z jasnejšimi in celovitejšimi informacijami prispevalo h krepitvi kratkih dobavnih verig za kmetijske proizvode in živila ter s tem zmanjšalo emisije toplogrednih plinov, povezane s prometom; v zvezi s tem opozarja na pomen vključevanja lokalnih in regionalnih oblasti v politike varstva potrošnikov;
16. izpostavlja tudi potrebo po podpiranju politik za zmanjšanje digitalnega razkoraka, tako v zvezi z opremo in ozemeljsko pokritostjo kot potrebnimi kompetencami;
Zeleni prehod 17.
opozarja, da je trajnostna potrošnja bistvena za doseganje ciljev zelenega dogovora;
18. poudarja, da imajo potrošniki v Evropski uniji ključno vlogo v zelenem prehodu in da jih je zato treba obveščati ter jim omogočiti, da se ozaveščeno odločajo na podlagi primerljivih, preglednih in jasnih informacij v skladu z metodologijo Evropske komisije glede okoljskega odtisa, zlasti informacij o trajnosti in popravljivosti proizvodov ter njihovem socialnem in okoljskem odtisu, pri čemer morajo te informacije temeljiti na zanesljivih podatkih in raziskavah potrošnje; priporoča, da se v proces širjenja informacij vključijo lokalne in regionalne oblasti;
19. poudarja, da je potrošnikom nujno omogočiti izbiro, ki temelji na trajnosti proizvodov, proizvajalce pa spodbuditi k podaljšanju življenjske dobe njihovih proizvodov, ter da potrebujemo evropsko zakonodajo, ki bi kaznovala načrtovano zastarelost in nagrajevala dolgotrajnost v industrijski in tehnološki proizvodnji;
20. opozarja, da bo prehod na zeleno gospodarstvo uspel le, če povpraševanje po trajnostnih proizvodih in storitvah ne bo omejeno le na določene potrošniške skupine, ter v zvezi s tem poudarja, da je treba za uresničitev ciljev zagotoviti dostop do trajnostnih proizvodov in storitev vsem potrošnikom ne glede na njihov finančni položaj;
21. priporoča, naj se razvije celosten pristop k obveščanju potrošnikov, če je le mogoče s pripravo oznak, ob upoštevanju vidikov trajnosti, zdravja, spoštovanja okolja, izvora proizvoda, pri čemer je treba posebej poudariti, ali proizvod izvira iz države EU ali tretje države, in pravične trgovine; poudarja tudi koristnost vse večjega vključevanja socialnih in okoljskih vidikov v javna naročila s sklopom ukrepov, vključno z opredelitvijo minimalnih okoljskih meril v sektorski zakonodaji, kot je določeno v novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo;
22. poudarja, da je treba pri standardih za proizvode upoštevati vprašanje trajnosti in krožnosti, ter v zvezi s tem izpostavlja, da imajo evropske institucije, pristojne za standardizacijo, pomembno vlogo na tem področju, zlasti z razvojem standardov, ki bi omogočili opredelitev „zelenega“ ali „trajnostnega“ proizvoda;
23.
poudarja, da je treba izboljšati in zagotoviti interoperabilnost med napravami;
24. priporoča, naj se podaljšanje garancijske dobe potrošniškega blaga združi z boljšim obveščanjem potrošnikov o pričakovani življenjski dobi proizvodov;
25. priporoča, naj se preuči, ali je zaželeno izvajanje sistema, pri katerem je potrebna predhodna odobritev okoljskih trditev in okoljskih znakov po vzoru sistema, ki se uporablja na področju zdravja;