C 61/2
SK
Úradný vestník Európskej únie
4.2.2022
3.
podčiarkuje, že kombinácia klesajúcich príjmov a rastúcich výdavkov vytvára bezprecedentný tlak na rozpočty miestnych a regionálnych samospráv, čo vedie k tzv. nožnicovému efektu.
V roku 2020 možno tento rozdiel odhadnúť na približne 180 miliárd EUR pre všetky miestne a regionálne samosprávy EÚ.
To zahŕňa zvýšenie výdavkov o 124 miliárd EUR v dôsledku opatrení v oblasti verejného zdravia, podpory podnikania a iných opatrení a pokles príjmov vo výške 55 miliárd EUR v dôsledku zníženej činnosti (a teda príjmov z daní a poplatkov).
Tento vplyv zmiernila značná podpora rozpočtov miestnych a regionálnych samospráv zo strany národných vlád a EÚ, ale toto zmiernenie je v jednotlivých členských štátoch veľmi nerovnomerné a miestne a regionálne samosprávy budú v roku 2021 a neskôr vyžadovať nepretržitú podporu.
To má vplyv aj na rozpočtovú stabilitu a v širšom zmysle na fiškálnu autonómiu, ktorá môže ovplyvniť efektívne poskytovanie verejných služieb.
Revízia európskeho rámca správy hospodárskych záležitostí, ktorý v súčasnosti dostatočne nezohľadňuje rozdiel medzi bežnými výdavkami a dlhodobými/udržateľnými investičnými výdavkami, musí lepšie odrážať potreby miestnych a regionálnych samospráv.
Predovšetkým je potrebné stanoviť zlaté pravidlo pre udržateľné verejné investície a vylúčiť čisté verejné investície z výpočtu deficitu v rámci Paktu stability a rastu;
4. opäť potvrdzuje, že je potrebné zapojiť miestne a regionálne samosprávy do hodnotenia a vykonávania Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti a najmä jeho hlavných operačných nástrojov – národných plánov obnovy a odolnosti.
Ich zapojenie sa ukázalo obmedzené, čím sa potvrdili obavy v prvom vydaní správy o barometri: veľmi malý počet členských štátov podrobne opísal zapojenie svojich regionálnych a miestnych samospráv do konzultačného procesu alebo systematicky charakterizoval úlohu samospráv v každej oblasti politiky.
Toto nedostatočné zapojenie je znepokojujúce vzhľadom na to, že miestne a regionálne samosprávy sú kľúčovými hybnými silami verejných investícií a že samotné ciele Mechanizmu na podporu obnovy a odolnosti majú pre ne osobitný význam podľa rozdelenia právomocí.
Tvrdí, že spôsoby, akými boli vypracované národné plány obnovy a odolnosti a zapojené miestne a regionálne samosprávy, nevedú k podpore zodpovednosti za plány obnovy.
Mnoho odporúčaní pre jednotlivé krajiny nebolo dodržaných z dôvodu chýbajúcej zodpovednosti a nedostatočného zapojenia miestnych a regionálnych samospráv do európskeho semestra;
5. zdôrazňuje, že aj národné plány obnovy a odolnosti predstavujú zásadnú príležitosť na dosiahnutie pokroku v oblasti ekologickej obnovy.
Viac ako polovica hlavných tém zelenej dohody je plne začlenená do národných plánov obnovy a odolnosti analyzovaných v nedávnej štúdii VR a ekologická transformácia čerpá v priemere 41 % rozpočtu v rámci týchto plánov.
Keďže 75 % občanov EÚ žije v mestských oblastiach (ktoré produkujú väčšinu emisií skleníkových plynov) a rýchlo rastie počet miestnych a regionálnych samospráv, ktoré sa zaviazali konať, sú miestne a regionálne samosprávy v popredí opatrení v oblasti klímy.
Miestne a regionálne samosprávy preto musia byť plnohodnotnými partnermi, pokiaľ ide o rozvoj a vykonávanie iniciatív zelenej dohody, a to najmä v oblastiach politiky, ako je napríklad renovácia budov, udržateľná mobilita alebo ekologizácia miest.
Majú tiež obzvlášť vhodné postavenie na to, aby zabezpečili konzistentné využívanie fondov na obnovu spolu s EŠIF (vrátane Kohézneho fondu a EFRR);
6.
podčiarkuje, že zmierňovanie zmeny klímy a adaptácia na ňu, ako aj ochrana a obnova životného prostredia sú kľúčovými prvkami budovania odolnejších a udržateľnejších spoločností a hospodárstiev, keďže účinky pandémie COVID-19, vplyv zmeny klímy a zhoršovania životného prostredia sa výrazne líšia v závislosti od geografických, hospodárskych a sociálnych osobitostí európskych oblastí; opätovne pripomína, že účinné opatrenia v oblasti klímy a životného prostredia si vyžadujú plné uplatňovanie viacúrovňového riadenia, a vyzýva Komisiu a členské štáty, aby riadne začlenili nižšiu než celoštátnu úroveň do politík Európskej zelenej dohody; zdôrazňuje, že zmena klímy a biodiverzita sú celosvetovými výzvami a rok 2021 je kľúčovým obdobím na dosiahnutie pokroku v globálnych spoločných opatreniach v oblasti klímy na formálne uznanie príspevkov miestnych a regionálnych orgánov, a to v rámci 26. konferencie zmluvných strán Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy a 15. konferencie zmluvných strán Dohovoru OSN o biologickej diverzite, ktoré sú ťažiskami v tejto oblasti.
VR preskúma spoluprácu s partnermi, ako sú Európska komisia, UNDRR a Spoločné výskumné centrum, s cieľom vytvoriť „platformu regionálnej odolnosti“.
Cieľom platformy je podporovať miestne a regionálne samosprávy v posilňovaní ich odolnosti voči budúcim krízam v oblastiach, ako sú prírodné katastrofy, zmena klímy a zdravie, a to zhromažďovaním údajov a osvedčených postupov;
7. vyjadruje poľutovanie nad tým, že miera nezamestnanosti sa v roku 2020 zvýšila vo väčšine regiónov NUTS 2 v EÚ a že toto zhoršenie postihuje najmä mladých ľudí po niekoľkých rokoch, počas ktorých sa situácia zlepšovala.
Na zabezpečenie toho, aby sa v „novej normalite“ v práci, živote a cestovaní v EÚ nezabudlo na nikoho, je potrebná seriózna diskusia o hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti, ako aj o súdržnosti ako zastrešujúcej hodnote EÚ.
Sociálny samit v Porte a následný sociálny záväzok z Porta musia vytýčiť cestu posilňovania sociálneho rozmeru EÚ, pričom sa nesmie šetriť úsilím o dosiahnutie cieľov, ktoré sa v ňom stanovili na rok 2030.
Mali by sa vypracovať osobitné opatrenia pre ohrozené skupiny obyvateľstva.
Všetci mladí ľudia by napríklad mali mať prístup k programu Erasmus+ a každý mladý Európan by mal mať „záruku minimálnej úrovne kvalifikácie a zručností“ pre mladých ľudí uznávanú vo všetkých členských štátoch;