4.2.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 61/3
8.
uzsver šo “jauno normālo” apstākļu gaišo pusi, jo pandēmija ir arī paātrinājusi digitālo pārkārtošanos.
Tomēr infrastruktūras, interneta lietojuma un e-pārvaldes pakalpojumu izmantošanas ziņā lielākajā daļā ES dalībvalstu ir ievērojama digitālā plaisa starp pilsētām un laukiem, turklāt tehnoloģiju nozare spēcīgi koncentrējas noteiktos ES reģionos.
Lai atveseļošana būtu ilgtspējīga, šī digitālā plaisa ir jāpārvar, izmantojot visaptverošas stratēģijas, kurās iesaistīti visi pārvaldības līmeņi.
Pandēmija apliecināja digitālās savienojamības vērtību un nepieciešamību pēc digitālās kohēzijas – koncepcijas, kurai būtu jāieņem tāda pati vieta kā ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai.
Šajā saistībā ir svarīgi vietējā un reģionālajā līmenī izveidot stabilu un visaptverošu datu kopumu, lai 2030. gada “Digitālā kompasa” digitālos mērķus transponētu pašvaldību līmenī, atspoguļojot vietējo un reģionālo pašvaldību lomu digitālajā pārveidē.
Šie saistošie digitālie mērķi būtu jāatspoguļo Eiropas Komisijas īstenošanas ziņojumā par ilgtermiņa redzējumu par lauku apvidiem;
9. atbalsta vietējo un reģionālo pašvaldību nozīmes palielināšanu bēgļu un migrantu integrācijā.
Globālās migrācijas un integrācijas problēmas ir jārisina vietējā līmenī, tāpēc daudzām vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir aktīva loma bēgļu un migrantu uzņemšanā un integrēšanā: tās nodrošina svarīgu pilsētas infrastruktūru un pakalpojumus, kas viņiem nepieciešami, piemēram, izmaksu ziņā pieejamus un sociālus mājokļus, kvalitatīvu izglītību un veselības aprūpes pakalpojumus.
Tādēļ migrantu uzņemšanas un integrācijas politika ir jāveido augšupējā veidā, apspriežoties ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai šī politika nebūtu atrauta no uzņēmējkopienu realitātes.
Turklāt jāatvieglo vietējo un reģionālo pašvaldību piekļuve atbalsta finansējumam, un tām pašvaldībām, kas piedalās ES pārcelšanas mehānismā un/vai izstrādā pašas savus integrācijas projektus, vajadzētu būt iespējai saņemt tiešu finansējumu;
10. ar bažām norāda, ka Apvienotās Karalistes (AK) un ES attiecībās, kas izriet no Tirdzniecības un sadarbības nolīguma (TCA), pietrūkst teritoriāla “dziļuma”.
RK ir gatava sniegt ieguldījumu, lai, pamatojoties uz jauniem virzieniem, kas nav atkarīgi no TCA institucionālā satvara vien, izstrādātu programmu pozitīvai teritoriālajai sadarbībai ar AK vietējām un reģionālajām pašvaldībām.
Šajā nolūkā varētu uzsākt vairākas konkrētas iniciatīvas, piemēram, grozīt regulu par Eiropas teritoriālās sadarbības grupām (ETSG), lai atvieglotu šādu grupu izveidi kopā ar AK, vai sniegt īpašu atbalstu publiskās pārvaldes iestādēm, lai palielinātu to administratīvās spējas iesaistīties sadarbības projektos ar AK partneriem.
Lai pārliecinātos, ka ir izlīdzināta teritoriālā ietekme, kādu radīja Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES, ļoti svarīgi būs arī uzraudzīt, kā vietējās un reģionālās pašvaldības iesaistās Brexit korekcijas rezerves īstenošanā;
11. uzsver: saskaņā ar apsekojumu, kurā RK uzdevumā pirmo reizi tika aptaujāti vairāk nekā miljons vietējā līmenī ievēlētu politiķu, gandrīz divas trešdaļas vietējo politiķu (64 %) uzskata, ka reģionu, pilsētu un ciematu ietekme uz ES politikas veidošanu nav pietiekama.
Tādējādi Eiropa no Covid-19 krīzes var izkļūt daudz noturīgāka gan demokrātijas, gan arī ekoloģijas ziņā, oficiāli atzīstot un piemērojot daudzlīmeņu pārvaldību un aktīvu subsidiaritāti, lai garantētu, ka pasākumi tiek veikti tajā līmenī, kura rīcība radīs maksimālu labumu iedzīvotājiem, un ka ir ieviesti koordinēti un efektīvi lēmumu pieņemšanas procesi;
12. uzsver, ka konference par Eiropas nākotni ir vienreizēja iespēja stiprināt Eiropas demokrātijas namu.
Pilsētas un reģioni ir vieni no svarīgākajiem dalībniekiem, kuri īsteno un pilnveido līdzdalības un balsstiesisko demokrātiju, kas papildina un stiprina pārstāvības demokrātiju, tāpēc tie spēj vairot sabiedrības uzticēšanos demokrātiskai lēmumu pieņemšanai; tālab aicina ES iestādes izmantot konferences pavērtās novatorisku metožu iespējas (piemēram, interaktīvu daudzvalodu platformu un pilsoņu paneļdiskusijas), kas var kļūt par pastāvīgām ES lēmumu pieņemšanas procesu iezīmēm, un labāk izprast vietējo un reģionālo pašvaldību vajadzības, apsverot arī nepieciešamību izdarīt izmaiņas Līgumā;
13. uzsver, ka reģionu attīstība lielā mērā ir atkarīga no tā, cik kvalitatīva ir to fiziskā savienojamība.
Šajā kontekstā norāda, ka, risinot jautājumu par attālu un mazāk attīstītu reģionu nesasniedzamību ar sabiedrisko transportu, kā galvenais elements ir jāpopularizē dzelzceļš; uzsver, ka ir jāpadziļina videi nekaitīgu, novatorisku un drošu transporta veidu savstarpējā integrācija; atzīst, ka mazapdzīvotos, perifēros vai mazāk attīstītos reģionos ES teritoriālajā kohēzijā ievērojama nozīme ir reģionālajām lidostām; uzsver, ka globālās problēmas ir risināmas tikai sadarbojoties, tāpēc ES reģioniem un pilsētām vienlaikus ir jādomā gan par ES iekšējo telpu, gan par pasauli aiz tās robežām;
14. uzskata, ka tam miljonam ES politiķu, kuri ievēlēti reģionālajā un vietējā līmenī, ir lieliska iespēja dot ieguldījumu “Eiropas demokrātijas nama” idejas īstenošanā, un no savas jaunākās aptaujas konstatē, ka pārliecinoši lielākā daļa šo politiķu uzskata savas līdzdalības padziļināšanu par svarīgu priekšnosacījumu ES demokrātijas stiprināšanā;