C 61/2
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 2 4
3. pabrėžia, kad mažėjančios pajamos ir didėjančios išlaidos („žirklių efektas“) daro precedento neturintį spaudimą vietos ir regionų valdžios institucijų biudžetams.
Apskaičiuota, kad 2020 m. šis atotrūkis, apimant visas ES vietos ir regionų valdžios institucijas, gali sudaryti maždaug 180 mlrd. EUR.
„Žirklių efektas“ susijęs su 124 mlrd.
EUR didesnėmis išlaidomis priemonėms visuomenės sveikatai, paramai verslui ir kt. ir 55 mlrd. EUR mažesnėmis pajamomis dėl sumažėjusios veiklos (taigi ir mažesnių pajamų iš mokesčių ir rinkliavų).
Didelė nacionalinių Vyriausybių ir ES parama vietos ir regionų valdžios institucijų biudžetams sušvelnino šį labai nevienodą poveikį valstybėse narėse, bet vietos ir regionų valdžios institucijoms paramos reikės ir 2021 m., ir vėliau.
Taip pat buvo padarytas poveikis biudžeto stabilumui ir apskritai fiskalinei autonomijai, o tai gali turėti įtakos veiksmingam viešųjų paslaugų teikimui.
Persvarstant Europos ekonomikos valdymo sistemą, pagal kurią šiuo metu nepakankamai atsižvelgiama į einamųjų išlaidų ir ilgalaikių ir (arba) tvarių investicijų išlaidų skirtumą, reikia geriau atsižvelgti į vietos ir regionų valdžios institucijų poreikius.
Visų pirma reikia nustatyti tvarių viešųjų investicijų subalansuoto biudžeto taisyklę ir į Stabilumo ir augimo pakto deficito skaičiavimus neįtraukti grynųjų viešųjų investicijų;
4. dar kartą patvirtina, kad vietos ir regionų valdžios institucijos turi dalyvauti vertinant ir įgyvendinant Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonę (EGADP) ir ypač jos pagrindines operatyvines priemones – nacionalinius ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planus (NEGADP).
Kaip buvo baiminamasi rengiant pirmąjį barometrą, šis dalyvavimas pasirodė esąs ribotas: labai nedaug valstybių narių išsamiai aprašė savo vietos ir regionų valdžios institucijų dalyvavimą konsultacijų procese arba sistemingai apibūdino vietos ir regionų valdžios institucijų vaidmenį kiekvienoje politikos srityje.
Šis nepakankamas dalyvavimas kelia susirūpinimą, nes vietos ir regionų valdžios institucijos yra pagrindinės viešųjų investicijų varomosios jėgos ir, atsižvelgiant į kompetencijų paskirstymą, vietos ir regionų valdžios institucijoms yra nepaprastai svarbūs patys EGADP tikslai; mano, kad tai, kaip buvo rengiami nacionaliniai ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo planai ir kaip į jų rengimą buvo įtrauktos vietos ir regionų valdžios institucijos, neskatina prisiimti atsakomybės už ekonomikos gaivinimo planus.
Į daugelį konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų nebuvo atsižvelgta dėl nepakankamos vietos ir regionų valdžios institucijų atsakomybės ir dalyvavimo Europos semestre;
5. pabrėžia, kad NEGADP taip pat yra labai svarbi galimybė skatinti žaliąjį ekonomikos atsigavimą.
Daugiau kaip pusė pagrindinių žaliojo kurso klausimų yra visapusiškai įtraukti į NEGADP, analizuotus neseniai atliktame RK tyrime, o pereinant prie žaliosios ekonomikos vidutiniškai panaudojama 41 % NEGADP biudžeto.
Kadangi 75 % ES piliečių gyvena miesto vietovėse (kuriose išmetama daugiausia šiltnamio efektą sukeliančių dujų) ir sparčiai daugėja vietos ir regionų valdžios institucijų, įsipareigojančių imtis veiksmų, šios institucijos yra kovos su klimato kaita priešakyje.
Todėl vietos ir regionų valdžios institucijos turi būti visateisės partnerės rengiant ir įgyvendinant žaliojo kurso iniciatyvas, visų pirma tokiose politikos srityse kaip pastatų renovacija, tvarus judumas ar miestų žalinimas.
Jos taip pat turi ypač geras galimybes užtikrinti, kad ekonomikos gaivinimo fondų lėšos bus nuosekliai naudojamos kartu su ESI fondų (įskaitant Sanglaudos fondą ir ERPF) lėšomis;
6. pabrėžia, kad klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos, taip pat aplinkos išsaugojimas ir atkūrimas yra svarbiausi veiksniai kuriant atsparesnę ir tvaresnę visuomenę ir ekonomiką, nes COVID-19 pandemijos poveikis, klimato kaitos poveikis ir aplinkos būklės blogėjimas labai skiriasi priklausomai nuo Europos regionų geografinių, ekonominių ir socialinių ypatumų; pakartoja, kad imantis veiksmingų klimato ir aplinkos politikos veiksmų reikia visapusiškai taikyti daugiapakopį valdymą, ir ragina Komisiją ir valstybes nares į Europos žaliojo kurso politiką visapusiškai įtraukti subnacionalinį lygmenį; pabrėžia, kad klimato kaita ir biologinė įvairovė yra pasaulinės problemos ir kad 2021 m. yra itin svarbus laikotarpis siekiant pažangos įgyvendinant pasauliniu mastu suderintus klimato srities veiksmus, oficialiai pripažįstant vietos ir regionų valdžios institucijų indėlį ir pagrindinį dėmesį skiriant UNFCCC COP 26 ir JT BĮK COP 15.
RK išnagrinės galimybę bendradarbiauti su partneriais, pavyzdžiui, Europos Komisija, Jungtinių Tautų Nelaimių rizikos mažinimo biuru (UNDRR) ir Jungtiniu tyrimų centru, kad būtų sukurta „regioninė atsparumo platforma“.
Platformos tikslas būtų padėti vietos ir regionų valdžios institucijoms didinti jų atsparumą būsimoms krizėms tokiose srityse kaip gaivalinės nelaimės, klimato kaita ir sveikata, renkant duomenis ir geriausios patirties pavyzdžius;
7.
apgailestauja, kad 2020 m. nedarbo lygis daugumoje ES NUTS 2 lygio regionų padidėjo ir kad šis nedarbo didėjimas, prasidėjęs po kelerius metus gerėjusios padėties, ypač paveikė jaunimą.
Siekiant užtikrinti, kad dėl naujos kasdienybės darbo, gyvenimo ir keliavimo ES požiūriu niekas neliktų nuošalyje, reikia rimtai diskutuoti apie ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą ir apie sanglaudą kaip bendrą ES vertybę.
Porte vykęs socialinių reikalų aukščiausiojo lygio susitikimas ir vėlesnis Porto socialinių įsipareigojimų dokumentas turi būti pagrindas tolesniam ES socialinio aspekto stiprinimui ir visomis išgalėmis reikia stengtis siekti 2030 m. tikslų.
Reikėtų parengti konkrečias priemones pažeidžiamoms gyventojų grupėms.
Pavyzdžiui, visi jaunuoliai turėtų turėti galimybę dalyvauti programoje „Erasmus+“, o kiekvienas jaunas europietis turėtų turėti visose valstybėse narėse pripažįstamą „būtinųjų kvalifikacijų ir įgūdžių garantiją“;