HU
2022.2.4.
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 61/31
12. hangsúlyozza a Covid19-világjárvány tanulságait és azt, hogy a fogyasztóvédelmet válság idején is magas szinten kell tartani.
Ezzel összefüggésben azt ajánlja, hogy végezzék el a jogszabályok ahhoz szükséges felülvizsgálatát, hogy a fogyasztói szerződésekben előzetesen meg legyenek határozva az esetleges rendkívüli körülmények következményei (clausula rebus sic stantibus).
Ezzel teljesülnének az előrejelzés és az előrelátás elvei, ami erősítené a fogyasztóvédelmet; 13. arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja meg a Covid19-válságnak az európai polgárok fogyasztási szokásaira gyakorolt hosszú távú hatását, és az ezzel a területtel kapcsolatos jövőbeli európai stratégiai kezdeményezések kidolgozásához ezt a vizsgálatot vegye alapul; 14.
ezzel összefüggésben támogatja a helyi kereskedelmet, többek között a helyi kistermelőket támogató és a helyi kézműipart népszerűsítő kezdeményezéseket; 15. hangsúlyozza továbbá, hogy a fogyasztói jog egyértelműbb és teljesebb körű tájékoztatás révén ösztönözheti a mezőgazdasági és élelmiszer-termelés rövid ellátási láncainak megerősítését, ezáltal csökkentve a közlekedésből származó üvegházhatású gázok kibocsátását.
Ezzel összefüggésben fontosnak tartja, hogy a helyi és regionális önkormányzatokat bevonják a fogyasztóvédelmi politikákba; 16. rámutat továbbá arra, hogy az eszközök, a területi lefedettség, illetve a szükséges készségek vonatkozásában egyaránt támogatni kell a digitális szakadék mérséklését célzó politikákat; Zöld átállás 17.
emlékeztet arra, hogy a fenntartható fogyasztás elengedhetetlen a zöld megállapodás célkitűzéseinek eléréséhez;
18. hangsúlyozza, hogy az uniós fogyasztók kulcsszerepet játszanak a zöld átállásban, ezért tájékoztatni kell őket és lehetővé kell tenni számukra, hogy az Európai Bizottság által meghatározott, a környezeti lábnyomra vonatkozó módszeren alapuló összehasonlítható, átlátható és világos információk, különösen a termékek tartósságával és javíthatóságával, valamint társadalmi és környezeti lábnyomával kapcsolatos információk alapján megalapozott döntéseket hozzanak; ezeknek az információknak megbízható adatokon és fogyasztási kutatásokon kell alapulniuk.
Az információk terjesztésének folyamatába ajánlott bevonni a helyi és regionális önkormányzatokat; 19. hangsúlyozza, hogy nagyon fontos lehetővé tenni a fogyasztók számára, hogy döntésüket a termékek tartóssága alapján hozzák meg, a gyártókat pedig arra kell ösztönözni, hogy növeljék termékeik élettartamát; hangsúlyozza továbbá, hogy olyan uniós jogszabályra van szükség, amely bünteti a tervezett elavulást és jutalmazza a tartós ipari és technológiai termelést; 20. rámutat arra, hogy a zöld gazdaságra való átállás csak akkor lehet sikeres, ha a fenntartható termékek és szolgáltatások iránti kereslet nem korlátozódik a fogyasztók bizonyos csoportjaira, és e tekintetben hangsúlyozza, hogy a célok elérése érdekében valamennyi fogyasztó számára, pénzügyi helyzetétől függetlenül, biztosítani kell a fenntartható termékekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést; 21. javasolja, hogy a fogyasztók tájékoztatásával kapcsolatban dolgozzanak ki holisztikus megközelítést, lehetőség szerint olyan címkék kidolgozása révén, amelyek a fenntarthatóság, az egészség, a környezet tiszteletben tartása, a termék eredete – különös tekintettel arra, hogy az az EU-ból vagy harmadik országból származik-e – és a tisztességes kereskedelem szempontjait egyaránt figyelembe veszik.
Hasznosnak tartja továbbá, ha a szociális és környezetvédelmi szempontokat egy sor intézkedés révén egyre növekvő mértékben integrálják a közbeszerzésbe; ilyen intézkedés például a környezetvédelmi minimumkövetelmények ágazati jogszabályokban történő meghatározása, a körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési tervben előírtaknak megfelelően; 22. fontosnak tartja, hogy a termékszabványok figyelembe vegyék a fenntarthatóság és a körforgásos jelleg kihívásait, és ezzel kapcsolatban hangsúlyozza, hogy a szabványosításért felelős európai intézményeknek fontos szerepük van e területen, különösen olyan szabványok kidolgozásával, amelyek segítségével meghatározható, hogy milyen egy „zöld” vagy „fenntartható” termék; 23.
hangsúlyozza, hogy javítani és biztosítani kell az intézkedések közötti átjárhatóságot;
24. javasolja, hogy miközben vizsgálják a fogyasztási cikkek jótállási ideje meghosszabbításának lehetőségét, biztosítsák a fogyasztóknak a termékek várható élettartamára vonatkozó jobb tájékoztatását is; 25. javasolja annak vizsgálatát, hogy kívánatos-e egy olyan rendszer, amely az egészségügyben alkalmazott rendszer mintájára a környezetvédelmi állítások és ökocímkék terén előzetes jóváhagyást követel;