C 61/2
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
4.2.2022
3. korostaa, että samanaikainen tulojen lasku ja menojen nousu aiheuttaa ennennäkemättömiä paineita paikallis- ja alueviranomaisten talousarvioon, mistä seuraa nk. saksivaikutus.
Vajeen arvioidaan olleen vuonna 2020 noin 180 miljardia euroa kaikkien EU:n paikallis- ja alueviranomaisten osalta.
Tähän sisältyvät 124 miljardin euron menolisäys, joka aiheutuu kansanterveyteen, yritystukeen ja muihin kohteisiin suunnatuista toimenpiteistä, ja 55 miljardin euron tulovähennys, joka johtuu vähentyneestä toiminnasta (ja siten vähentyneistä vero- ja maksutuloista).
Mittava kansallisten hallitusten ja EU:n tuki paikallis- ja alueviranomaisten talousarvioon on lieventänyt tätä vaikutusta, mutta helpotus on ollut hyvin epätasainen eri jäsenvaltioissa.
Paikallis- ja alueviranomaiset tarvitsevat jatkuvaa tukea vuonna 2021 ja sen jälkeenkin.
Julkisen talouden vakaus on siten myös kärsinyt, niin kuin laajemmin myös finanssipoliittinen autonomia, ja tämä voi vaikuttaa julkisten palvelujen tehokkaaseen tarjoamiseen.
EU:n talouden ohjausjärjestelmän tarkistuksessa – jossa ei tällä hetkellä tehdä riittävää eroa juoksevien menojen ja pitkäaikaisten tai kestävyysajattelun mukaisten investointimenojen välille – on otettava paremmin huomioon paikallis- ja alueviranomaisten tarpeet.
Ennen kaikkea on otettava käyttöön kestäviä julkisia investointeja koskeva kultainen sääntö ja jätettävä julkiset nettoinvestoinnit vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisten alijäämälaskelmien ulkopuolelle.
4. toistaa, että paikallis- ja alueviranomaiset on otettava mukaan elpymis- ja palautumistukivälineen ja erityisesti sen tärkeimpien käytännön työkalujen eli kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien arviointiin ja täytäntöön­ panoon.
Osallistuminen on jäänyt vähäiseksi, kuten ensimmäisessä barometrissä pelättiin: vain hyvin harvat jäsenvaltiot ovat maininneet paikallis- ja alueviranomaisten osallistumisen kuulemisprosessiin tai kuvanneet systemaattisesti paikallis- ja alueviranomaisten roolia kullakin politiikanalalla.
Osallistumisen vähyys on huolestuttavaa, sillä paikallis- ja alueviranomaiset ovat keskeisiä julkisten investointien tekijöitä ja nimenomaan elpymis- ja palautumistukivälineen tavoitteet ovat paikallis- ja alueviranomaisille erityisen tärkeitä toimivallanjaon mukaisesti.
Komitea toteaa, että tapa, jolla kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat on laadittu ja jolla paikallis- ja alueviranomaiset on otettu mukaan suunnitelmien laatimiseen, ei suosi elpymissuunnitelmiin sitoutumista.
Monet maakohtaiset suositukset ovat jääneet noudattamatta, koska paikallis- ja alueviranomaisten sitoutuminen ja osallistuminen EU-ohjausjaksoon ei ole ollut riittävää.
5. korostaa, että kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat tarjoavat myös ratkaisevan mahdollisuuden edistää vihreää elpymistä.
Yli puolet vihreän kehityksen ohjelman keskeisistä aihealueista on sisällytetty kokonaisuudessaan viimeaikaisessa AK:n tutkimuksessa tarkasteltuihin kansallisiin elpymis- ja palautumissuunnitelmiin, ja vihreään siirtymään käytetään keskimäärin 41 prosenttia kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien määrärahoista.
EU:n kansalaisista 75 prosenttia asuu kaupunkialueilla (missä tuotetaan suurin osa kasvihuonekaasupäästöistä).
Toimintaan sitoutuneiden paikallis- ja alueviranomaisten määrä kasvaa nopeasti, ja ne ovatkin ilmastotoimien eturintamassa.
Paikallis- ja alueviranomaisia on siksi pidettävä täysivaltaisina kumppaneina vihreän kehityksen ohjelman mukaisten aloitteiden kehittämisessä ja täytäntöönpanossa, erityisesti sellaisilla toiminta-aloilla kuin rakennusten kunnostaminen, kestävä liikkuvuus ja kaupunkien viherryttäminen.
Niillä ovat myös erityisen hyvät asemat varmistaa, että elpymisvaroja käytetään johdonmukaisesti ERI-rahastojen (mukaan luettuina koheesio­ rahasto ja EAKR) kanssa.
6. korostaa, että ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen sekä ympäristön suojelu ja ennallistaminen ovat keskeisiä osatekijöitä selviytymiskykyisempien ja kestävien yhteiskuntien ja talouksien rakentamisessa.
Aivan kuten covid-19-pandemiankin vaikutukset, ilmastonmuutoksen ja ympäristön tilan heikkenemisen vaikutukset vaihtelevat suuresti eri Euroopan alueilla niiden maantieteellisten, taloudellisten ja sosiaalisten erityispiirteiden mukaan.
Komitea toistaa, että tehokkaat ilmasto- ja ympäristötoimet edellyttävät monitasoisen hallinnon soveltamista kaikkialla, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan valtiotasoa alemmat tasot kaikilta osin mukaan Euroopan vihreän kehityksen ohjelman mukaisiin toimiin.
Komitea korostaa, että ilmastonmuutos ja biodiversiteetti ovat globaaleja haasteita ja että vuosi 2021 on ratkaiseva yhteisten maailmanlaajuisten ilmastotoimien edistämiseksi ja virallisen tunnustuksen antamiseksi paikallis- ja alueviranomaisten panokselle ennen kaikkea UNFCCC:n COP26-kokouksen ja biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen 15. osapuolikonferenssin kautta.
AK pyrkii työskentelemään Euroopan komission, UNDRR:n ja yhteisen tutkimus­ keskuksen kanssa alueellisen selviytymis- ja palautumiskykyfoorumin perustamiseksi.
Foorumin tarkoituksena on auttaa paikallis- ja alueviranomaisia vahvistamaan valmiuksiaan kestää tulevia kriisejä esimerkiksi luonnonkatast­ rofien, ilmastonmuutoksen tai terveysuhkien alalla keräämällä tietoa ja parhaita käytänteitä.
7. pitää valitettavana, että työttömyysaste nousi vuonna 2020 useimmilla EU:n NUTS 2 -alueilla ja että tämä heikennys koskee erityisesti nuoria tilanteen parannuttua useiden peräkkäisten vuosien ajan.
Jotta kukaan ei jäisi jälkeen, kun työ- ja arkielämän ja matkustuksen ”uusi normaali” alkaa, tarvitaan vakavaa keskustelua taloudellisesta, sosiaalisesta ja alueellisesta yhteenkuuluvuudesta sekä yhteenkuuluvuudesta EU:n yleisenä arvona.
Porton sosiaalialan huippukokouksessa ja sitä seuraavassa Porton sosiaalisessa sitoumuksessa on valmistettava tietä EU:n sosiaalisen ulottuvuuden vahvistamiselle, ja on tehtävä kaikki mahdollinen siinä vuodeksi 2030 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Olisi kehitettävä erityistoimenpiteitä riskiryhmiä varten.
Esimerkiksi kaikilla nuorilla pitäisi olla mahdollisuus osallistua Erasmus+-ohjelmaan, ja jokaisen nuoren eurooppalaisen olisi saatava kaikissa jäsenvaltioissa tunnustettu ”ammattipätevyyden ja osaamisen vähimmäistason takuu”.