4.2.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 61/31
12. poukazuje na ponaučení z pandemie COVID-19 a zdůrazňuje význam zachování vysoké úrovně ochrany spotřebitele i v době krize.
V této souvislosti také doporučuje provést nezbytný přezkum příslušných právních předpisů s cílem ošetřit ve spotřebitelských smlouvách důsledky výjimečných okolností dříve, než daná situace nastane (zásada clausula rebus sic stantibus).
Tento přístup by zohlednil zásady předvídání a prognózování, a posílil tak ochranu spotřebitele; 13. vybízí Komisi, aby posoudila dlouhodobý dopad krize COVID-19 na spotřební zvyklosti Evropanů a aby na základě tohoto posouzení připravila příští politické iniciativy EU v této oblasti; 14. v této souvislosti podporuje iniciativy určené na podporu místního obchodu, včetně drobných místních výrobců, a řemesel; 15. zároveň zdůrazňuje, že spotřebitelské právo by mohlo prostřednictvím jasnějších a úplnějších informací podpořit posílení krátkých dodavatelských řetězců pro zemědělskou a potravinářskou výrobu, čímž by se snížily emise skleníkových plynů související s dopravou.
V této souvislosti připomíná, že je důležité zapojit do politik na ochranu spotřebitele místní a regionální orgány; 16. připomíná také, že je zapotřebí podporovat politiky zaměřené na překlenutí digitální propasti, a to jak z hlediska vybavení a územního pokrytí, tak i potřebných dovedností; Zelená transformace 17.
připomíná, že udržitelná spotřeba má zásadní význam pro dosažení cílů Zelené dohody;
18. zdůrazňuje, že spotřebitelé v EU hrají stěžejní úlohu v zelené transformaci, a musí mít tudíž náležité informace a prostředky k tomu, aby mohli činit informovaná rozhodnutí, a to na základě srovnatelných, transparentních a jasných informací poskytovaných podle metodiky Evropské komise pro měření environmentální stopy, zejména pokud jde o trvanlivost a opravitelnost výrobků i jejich sociální a environmentální stopu.
Tyto informace se musí opírat o spolehlivé údaje a spotřebitelské průzkumy.
Doporučuje se zapojit do šíření těchto informací místní a regionální orgány; 19. trvá na tom, že je nezbytné umožnit spotřebitelům, aby se rozhodovali na základě udržitelnosti výrobků, a zároveň pobízet výrobce k tomu, aby prodloužili životnost svých výrobků.
Zároveň zdůrazňuje, že jsou zapotřebí evropské právní předpisy, které by umožnily postihovat plánované zastarávání a odměňovat dlouhou životnost průmyslových a technologických výrobků; 20. poukazuje na to, že zelenou transformaci se podaří realizovat pouze tehdy, nebude-li se poptávka po udržitelných výrobcích a službách omezovat jen na určité skupiny spotřebitelů.
V této souvislosti zdůrazňuje, že v zájmu uskutečnění těchto cílů je nutné zajistit, aby byly udržitelné výrobky a služby dostupné všem spotřebitelům bez ohledu na jejich finanční situaci; 21. doporučuje zaujmout ucelený přístup k informacím pro spotřebitele, a to pokud možno zavedením povinného označování, a vzít přitom v potaz aspekty týkající se udržitelnosti, zdraví, ochrany životního prostředí, původu výrobku se zvláštním důrazem na to, zda pochází z EU, nebo ze třetí země, a spravedlivého obchodu.
Zdůrazňuje rovněž, že je zapotřebí, aby se při zadávání veřejných zakázek bral stále větší ohled na sociální a environmentální aspekty, a to prostřednictvím souboru opatření, který by zahrnoval stanovení minimálních environmentálních kritérií v odvětvových právních předpisech, jak je uvedeno v novém akčním plánu pro oběhové hospodářství; 22. považuje za důležité, aby byly v normách pro výrobky zohledněny otázky udržitelnosti a oběhovosti.
V této souvislosti zdůrazňuje, že důležitou úlohu musí v této oblasti hrát evropské orgány odpovědné za normalizaci, a to konkrétně tím, že vypracují normy, jež umožní stanovit, co je to „ekologicky šetrný“ nebo „udržitelný“ výrobek; 23.
zdůrazňuje, že je zapotřebí zlepšit a zaručit interoperabilitu mezi zařízeními;
24. doporučuje prozkoumat, do jaké míry je vhodné prodloužit zákonnou záruční dobu u spotřebního zboží, a zároveň zajistit, aby měli spotřebitelé více informací o předpokládané životnosti výrobků; 25. doporučuje zvážit, zda je žádoucí, aby byl po vzoru systému uplatňovaného v oblasti zdraví zaveden podobný systém, v jehož rámci by bylo zapotřebí předem schvalovat environmentální tvrzení a ekoznačky;