SV
31.1.2022
Europeiska unionens officiella tidning
C 51/3
— och har bestritt detta besluts lagenlighet prejudiciellt genom att överklaga beslutet om påförande av påföljd för underlåtelse att följa föreläggandet, och på detta sätt fått kännedom om de minimiupplysningar som avses i artikel 20.2 i detta direktiv under domstolsförfarandet avseende denna talan, måste – efter det slutliga fastställandet av att nämnda beslut riktade till personen är lagenliga – ges möjlighet att rätta sig efter beslutet om föreläggande att lämna upplysningar inom den frist som ursprungligen föreskrivits för detta ändamål i nationell rätt, utan att detta medför att den påföljd kvarstår som vederbörande har tvingats att låta sig påföras för att utöva sin rätt till ett effektivt rättsmedel.
Det är endast om denna person inte rättar sig efter detta beslut inom denna frist som det är berättigat att utkräva den påförda påföljden.
(1)
EUT C 270, 12.8.2019.
Domstolens dom (första avdelningen) av den 23 november 2021 (begäran om förhandsavgörande från Pesti Központi Kerületi Bíróság – Ungern) – brottmål mot IS (Mål C-564/19) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Straffrättsligt samarbete – Direktiv 2010/64/EU – Artikel 5 – Tolkningens och översättningens kvalitet – Direktiv 2012/13/EU – Rätt till information vid straffrättsliga förfaranden – Artiklarna 4.5 och 6.1 – Rätt att bli underrättad om anklagelsen – Rätt till tolkning och översättning – Direktiv 2016/343/EU – Rätt till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol – Artikel 48.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Artikel 267 FEUF – Artikel 19.1 andra stycket FEU – Upptagande till prövning – Överklagande i lagens intresse av ett beslut om att begära förhandsavgörande – Disciplinärt förfarande – Den högsta domstolsinstansens behörighet att förklara begäran om förhandsavgörande rättsstridig) (2022/C 51/03) Rättegångsspråk: ungerska Hänskjutande domstol Pesti Központi Kerületi Bíróság
Part i målet vid den nationella domstolen IS
Domslut 1) Artikel 267 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstats högsta domstol, efter ett överklagande i lagens intresse, slår fast att en begäran om förhandsavgörande som har ingetts till EU-domstolen av en lägre instans med stöd av nämnda bestämmelse är rättsstridig, med motiveringen att de frågor som ställts inte är relevanta och nödvändiga för att avgöra det nationella målet, dock utan att det påverkar rättsverkningarna av beslutet om hänskjutande.
Principen om unionsrättens företräde innebär att den lägre instansen är skyldig att underlåta att tillämpa ett sådant avgörande från den nationella högsta domstolen.
2) Artikel 267 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för att ett disciplinärt förfarande inleds mot domaren vid en nationell domstol på grund av att vederbörande har framställt en begäran om förhandsavgörande till EU-domstolen i enlighet med denna bestämmelse.
3) Artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/64/EU av den 20 oktober 2010 om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden ska tolkas så, att den innebär att medlemsstaterna är skyldiga att vidta konkreta åtgärder för att säkerställa att den tolkning och översättning som tillhandahålls håller tillräckligt hög kvalitet för att den misstänkte eller tilltalade ska kunna förstå vad han eller hon anklagas för och för att tolkningen ska kunna prövas av de nationella domstolarna.