SV
17.1.2022
Europeiska unionens officiella tidning
C 24/7
För det fall ett sådant avtal inte har ”till syfte” att begränsa konkurrensen i den mening som avses i artikel 101.1 FEUF, ska den nationella domstolen mot bakgrund av samtliga relevanta omständigheter i det nationella målet, det vill säga bland annat det ekonomiska och rättsliga sammanhang i vilket de berörda företagen är verksamma, de berörda produkternas eller tjänsternas beskaffenhet samt de faktiska villkoren för den relevanta marknadens funktion och struktur, bedöma om avtalet anses begränsa konkurrensen på ett tillräckligt märkbart sätt på grund av dess faktiska eller potentiella effekter.
2) Artikel 101.3 FEUF ska tolkas så, att ett avtal som ingåtts mellan en leverantör och en återförsäljare, enligt vilket den återförsäljare som var först med att registrera den potentiella transaktionen med slutanvändaren under sex månader från det att transaktionen registrerades har ”förtur att genomföra försäljningen”, såvida inte användaren motsätter sig detta, endast kan bli aktuellt för att undantas med stöd av artikel 101.3 FEUF, för det fall det skulle vara ett avtal som har ”till syfte eller resultat” att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen i den mening som avses i artikel 101.1 FEUF, om det uppfyller de kumulativa villkoren i artikel 101.3 FEUF.
3) Artikel 101.1 FEUF ska tolkas så, att det inte kan uteslutas att det föreligger ett avtal som strider mot denna bestämmelse enbart av den anledningen att den myndighet som ska genomföra nämnda bestämmelse har gjort en differentierad bedömning av vilka av parterna i avtalet som är ansvariga för överträdelsen.
(1)
EUT C 304, 14.9.2020.
Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 18 november 2021 (begäran om förhandsavgörande från Judecătoria Oradea – Rumänien) – Promexor Trade SRL mot Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor (Mål C-358/20) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Harmonisering av skattelagstiftning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Rätt till avdrag för mervärdesskatt – En beskattningsbar persons avregistrering för mervärdesskatt – Avdragsrätt medges inte – Formella krav) (2022/C 24/09) Rättegångsspråk: rumänska Hänskjutande domstol Judecătoria Oradea
Parter i målet vid den nationella domstolen Klagande: Promexor Trade Srl Motpart: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor
Domslut Artiklarna 168, 213.1, 214.1 och 273 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2010/45/EU av den 13 juli 2010, samt principen om mervärdesskattens neutralitet, mot bakgrund av principerna om rättssäkerhet, skydd för berättigade förväntningar och proportionalitet, ska tolkas så, att de – i en situation där en beskattningsbar person avregistrerats för mervärdesskatt på grund av att det i de mervärdesskattedeklarationer som den beskattningsbara personen ingett under sex på varandra följande månader inte angetts några beskattningsbara transaktioner, men där denna person fortsätter att bedriva sin verksamhet trots denna avregistrering – inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som ger den behöriga skattemyndigheten möjlighet att ålägga denna beskattningsbara person att ta ut mervärdesskatt på sina beskattade transaktioner, under förutsättning att den beskattningsbara personen kan ansöka om en ny registrering för mervärdesskatt och göra avdrag för ingående mervärdesskatt.
Den omständigheten att den beskattningsbara personens företagsledare är delägare i ett annat bolag som är föremål för ett insolvensförfarande kan inte i sig anges som grund för att systematiskt neka denna beskattningsbara person en ny registrering för mervärdesskatt.
(1)
EUT C 378, 9.11.2020.