17.1.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 24/21
3.
Ali je nacionalna pravna praksa, v skladu s katero odločujoči organ pri preučitvi prošnje za mednarodno zaščito presodi koristi otroka, ne da bi jih najprej (v vsakem postopku) konkretno ugotovil (oziroma to ugotovitev prepustil drugemu organu), združljiva s pravom Unije, zlasti s členom 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) v povezavi s členom 51(1) Listine?
Ali je odgovor na to vprašanje drugačen, kadar mora država članica oceniti prošnjo za dovolitev prebivanja iz rednih razlogov in je treba pri odločitvi o tej prošnji upoštevati koristi otroka? 4.
Na kakšen način in v kateri fazi preučitve prošnje za mednarodno zaščito je treba ob upoštevanju člena 24(2) Listine upoštevati in presoditi koristi otroka, zlasti škodo, ki jo je mladoletnik utrpel zaradi dolgotrajnega dejanskega prebivanja v državi članici?
Ali je pri tem pomembno, ali je bilo to dejansko prebivanje zakonito?
Ali je pri presoji koristi otroka v okviru te preučitve pomembno, ali je država članica o prošnji za mednarodno zaščito odločila v rokih, ki so za odločitev določeni v pravu Unije, ali ni bila izpolnjena obveznost vrnitve, naložena pred tem, in ali država članica ni izvedla odstranitve, potem ko je bila izdana odločba o vrnitvi, zaradi česar je mladoletnik lahko še naprej dejansko prebival v tej državi članici? 5.
Ali je nacionalna pravna praksa, v skladu s katero se med prvimi in naknadnimi prošnjami za mednarodno zaščito razlikuje tako, da se pri naknadnih prošnjah za mednarodno zaščito ne upoštevajo redni razlogi, ob upoštevanju člena 7 Listine v povezavi s členom 24(2) Listine združljiva s pravom Unije?
(1)
Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (prenovitev) (UL 2011, L 337, str. 9).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Francija) 29. oktobra 2021 – Državni tožilec/K.B., F.S. (Zadeva C-660/21) (2022/C 24/27) Jezik postopka: francoščina Predložitveno sodišče Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône
Stranki v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: Državni tožilec Toženi stranki: K.B., F.S.
Vprašanje za predhodno odločanje Ali je treba člena 3 (pravica do obveščenosti o pravicah) in 4 (obvestilo o pravicah ob prijetju ali pridržanju) Direktive Evropskega parlamenta z dne 22. maja 2012 (1) ter člen 7 (pravica do molka) Direktive Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2016 (2) v povezavi s členom 48 (domneva nedolžnosti in pravica do obrambe) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalno sodišče ne sme po uradni dolžnosti ugotoviti kršitve pravice do obrambe, kakor jo zagotavljata navedeni direktivi, in natančneje temu, da ne sme – da bi postopek razglasilo za ničen – po uradni dolžnosti ugotoviti, da ob prijetju ni bila opravljena seznanitev s pravico do molka ali da je bila seznanitev s pravico do molka opravljena prepozno?
(1) (2)
Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL 2012, L 142, str. 1).
Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).