17.1.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 24/15
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve Pritožnica navaja pritožbeni razlog naslovljen „KRŠITEV PRAVA UNIJE S STRANI SPLOŠNEGA SODIŠČA – NAPAČNA UPORABA PRAVA IN NAPAČNA PRAVNA OPREDELITEV DEJSTEV – OČITNA NAPAKA PRI PRESOJI – IZKRIVLJENJE SODBE“, ki ga je razdelila na dva dela, prvi se nanaša na ugovor nezakonitosti, ki ga je uveljavljala na prvi stopnji in na preučitev prvega tožbenega razloga s strani Splošnega sodišča, drugi pa se nanaša na vsebino in preučitev tretjega tožbenega razloga s strani Splošnega sodišča.
V okviru prvega poglavja pritožnica navaja ugovor nezakonitosti in trdi, da s členoma 33(1) in (2) ter 68(1) in (2) ni spoštovano načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.
Trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v okviru drugega poglavja se nanašajo na presojo, s strani Splošnega sodišča, napak, ki se nanašajo na dejstva in ki se očitajo generalnemu sekretarju.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poljska) 13. septembra 2021 – I.S., K.S./YYY.
S.A. (Zadeva C-570/21) (2022/C 24/20) Jezik postopka: poljščina Predložitveno sodišče Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie
Stranke v postopku v glavni stvari Tožeči stranki: I.S., K.S.
Tožena stranka: YYY.
S.A.
Vprašanji za predhodno odločanje 1.
Ali je treba člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) in njene uvodne izjave razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da opredelitev „potrošnika“ zajema osebo, ki opravlja poslovno dejavnost in je skupaj s kreditojemalcem, ki ne opravlja takšne dejavnosti, sklenila kreditno pogodbo, indeksirano v tuji valuti, ki je delno namenjena poslovni rabi enega od kreditojemalcev, delno pa ni povezana z njegovo poslovno dejavnostjo, in to ne le v položaju, v katerem je poslovna raba tako zanemarljiva, da ima v celotnem okviru zadevne pogodbe le manjšo vlogo, pri čemer v tem smislu ni pomembno, da prevladuje neposlovni vidik? 2.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah in njenih uvodnih izjavah razlagati tako, da pojem „potrošnik“ iz tega predpisa zajema tudi osebo, ki je ob podpisu pogodbe opravljala poslovno dejavnost, drugi kreditojemalec pa take dejavnosti sploh ni opravljal, nato pa sta ti osebi z banko sklenili kreditno pogodbo, indeksirano v tuji valuti, in je bila glavnica kredita delno porabljena za poslovne namene enega od kreditojemalcev, delno pa za namene, ki niso povezani s poslovno dejavnostjo, v položaju, v katerem poslovna raba ni zanemarljiva in v celotnem okviru kreditne pogodbe nima le manjše vloge, pri čemer prevladuje neposlovni vidik, vendar kredita ne bi mogel biti odobren za neposlovne namene brez uporabe glavnice tega kredita za poslovne namene?
(1)
UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.