17.1.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 24/43
— obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant.
Motivele și principalele argumente În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive. 1.
Primul motiv, referitor la cererea Poloniei pentru obținerea autorizației acordate prin decizia atacată și la nelegalitatea articolului 9 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014 (2) al Comisiei. — Decizia atacată a fost adoptată pe baza unei notificări din partea Poloniei care nu constituia o cerere, astfel cum prevede articolul 18 din Directiva 2002/53/CE (3) a Consiliului și, în orice caz, o astfel de notificare a fost efectuată numai pentru a îndeplini o obligație legală care rezultă din articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014; această din urmă dispoziție este însă afectată de un viciu de nelegalitate, pe care reclamantul îl invocă în temeiul articolului 277 TFUE.
În plus, notificarea a fost finalizată după termenul stabilit la articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014. 2.
Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 18 din Directiva 2002/53 și pe nelegalitatea articolului 9 alineatul (5) din regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014. — Decizia atacată a fost adoptată deși nu există în mod obiectiv niciun risc pentru sănătatea umană, astfel cum prevede articolul 18 din Directiva 2002/53, și deși Polonia nu a invocat un astfel de risc, și fără nicio explicație cu privire la raționamentul care a permis Comisiei să adopte decizia fără a fi stabilit în mod ferm un astfel de risc, încălcând astfel articolul 296 TFUE.
Cu titlu suplimentar, în cazul în care Comisia susține că, în temeiul articolului 9 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014, nu a fost necesar să se stabilească un astfel de risc sau că ar fi putut prezuma existența unui astfel de risc, reclamantul invocă, în temeiul articolului 277 TFUE, nelegalitatea acestei dispoziții. 3.
Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr.
1307/2013 (4) și pe nelegalitatea acestei dispoziții. — Calcularea conținutului mediu de tetrahidrocanabinol (THC) al soiului de cânepă Finola de către autoritățile poloneze, care constituie baza factuală a deciziei atacate, încalcă articolul 32 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr.
1307/2013, în măsura în care rezultatul nu a fost rotunjit la o zecimală.
În plus, și în orice caz, această din urmă dispoziție, care stabilește un prag de conținut de THC de numai 0,2 %, este viciată de nelegalitate, pe care reclamantul o invocă în temeiul articolului 277 TFUE. 4.
Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 9 alineatele (2)-(5) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014 și a anexei III la acesta și a drepturilor fundamentale ale reclamantului. — Autoritățile poloneze utilizează o definiție a „sfârșitul[ui] înfloririi” cânepii care nu este conformă cu anexa III la Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014 și care este incorectă din punct de vedere științific și, prin urmare, probele utilizate pentru a stabili conținutul de THC al Finola au fost colectate prea târziu, încălcând astfel anexa III.
În plus, autoritățile poloneze nu au colectat date referitoare la eșantionare care să permită verificarea acurateței acestora, contrar cerințelor articolului 9 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014.
În sfârșit, dreptul reclamantului de a fi audiat și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă au fost încălcate în măsura în care Comisia nu l-a audiat și nu a stabilit sau verificat ea însăși faptele necesare, refuzând reclamantului orice posibilitate reală de protecție jurisdicțională efectivă, având în vedere că Polonia susține că notificarea sa efectuată în temeiul articolului 9 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014 nu este susceptibilă de a fi supusă unei revizuiri în instanțele poloneze.
(1) (2) (3) (4)
JO 2021 L 265, p. 1.
Regulamentul delegat (UE) nr.
639/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr.
1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de modificare a anexei X la regulamentul menționat (OJ 2014 L 181, p. 1).
Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (OJ 2002 L 93, p. 1, Ediție specială 03/vol.
43, p. 139).
Regulamentul (UE) nr.
1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr.
637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr.
73/2009 al Consiliului (JO 2013 L 347, p. 608).