17.1.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 24/43
— piespriest Komisijai segt savus, kā arī atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus. 1.
Pirmais pamats attiecas uz Polijas pieteikumu saistībā ar atļauju, kura piešķirta ar apstrīdēto lēmumu, un Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 (2) 9. panta 5. punkta prettiesiskumu. — Apstrīdētais lēmums esot pieņemts uz tāda Polijas paziņojuma pamata, kas nav uzskatāms par Padomes Direktīvas 2002/53/EK (3) 18. pantā prasīto pieteikumu, un jebkurā gadījumā šis paziņojums esot sniegts tikai tādēļ, lai izpildītu juridiskās prasības, kuras izriet no Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 5. punkta; savukārt pēdējā minētā tiesību norma esot prettiesiska un prasītājs atsaucas uz tās prettiesiskumu, pamatojoties uz LESD 277. pantu.
Turklāt paziņojuma sagatavošana esot pabeigta tikai pēc Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 5. punktā paredzētā termiņa. 2.
Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Direktīvas 2002/53 18. pants un ka Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 5. punkts ir prettiesisks. — Apstrīdētais lēmums esot ticis pieņemts, kaut arī objektīvi nepastāvot Direktīvas 2002/53 18. pantā paredzētais risks cilvēku veselībai un kaut arī Polijas neesot apgalvojusi, ka šāds risks pastāvētu, un neesot sniegts nekāds skaidrojums par argumentāciju, kura Komisijai bija ļāvusi pieņemt lēmumu, pārliecinoši nepierādot šādu risku – ar to ir pārkāpts LESD 296. pants.
Īpašas piesardzības labad – ja Komisija apgalvotu, ka atbilstoši Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 5. punktam šāds risks nebija jāpierāda vai varēja izdarīt pieņēmumu, ka šāds risks pastāv, prasītājs atbilstoši LESD 277. pantam atsaucas uz šīs tiesību normas prettiesiskumu. 3.
Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas (ES) Nr.
1307/2013 (4) 32. panta 6. punkts un ka šī tiesību norma ir prettiesiska. — Kaņepju šķirnes Finola vidējā tetrahidrokanabinola (THC) satura aprēķins, ko veikušas Polijas iestādes un kas veido apstrīdētā lēmuma faktisko pamatu, ir pretrunā Regulas (ES) Nr.
1307/2013 32. panta 6. punktam, jo rezultāts nav ticis noapaļots līdz vienam ciparam aiz komata.
Turklāt – un jebkurā gadījumā – pēdējā minētā tiesību norma, ar kuru THC satura robežvērtība ir noteikta tikai 0,2 % apmērā, ir prettiesiska un prasītājs uz šo prettiesiskumu atsaucas, pamatojoties uz LESD 277. pantu. 4.
Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 2.–5. punkts un III pielikums, kā arī prasītāja pamattiesības. — Polijas iestādes izmanto kaņepju “ziedēšanas beigu” definīciju, kura neesot saderīga ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 III pielikumu un esot zinātniski nepareiza un rezultātā paraugi, kuri izmantoti Finola THC satura noteikšanai, esot ievākti pārāk vēlu, pārkāpjot III pielikumā noteikto.
Turklāt Polijas iestādes – pretēji Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 3. punktam – neesot ieguvušas datus par ievāktajiem paraugiem, kuri ļautu pārbaudīt šo paraugu vākšanas precizitāti.
Visbeidzot, neesot ievērotas prasītāja tiesības tikt uzklausītam un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, jo Komisija viņu neesot uzklausījusi un neesot konstatējusi vai pati pārbaudījusi nepieciešamos faktus; tādējādi – tā kā Polija apgalvo, ka paziņojums, kuru tā ir sniegusi atbilstoši Deleģētās regulas (ES) Nr. 639/2014 9. panta 5. punktam, nevar tikt pārbaudīts Polijas tiesās – prasītājam esot liegta reāla iespēja saņemt efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.
(1) (2) (3) (4)
OV 2021, L 265, 1. lpp.
Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 639/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr.
1307/2013, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar kuru groza minētās regulas X pielikumu (OV 2014, L 181, 1. lpp.).
Padomes Direktīvas 2002/53/EK (2002. gada 13. jūnijs) par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu (OV 2002, L 93, 1. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr.
1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr.
73/2009 (OV 2013, L 347, 608. lpp.).