C 24/18
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
17.1.2022
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Ovatko direktiivin 2011/95/EU (1) 17 perustelukappaleen valossa käsitteet ja määritelmät, jotka sisältyvät 18.12.1979 tehtyyn kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevaan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimukseen ja naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemisestä ja torjumisesta tehtyyn Euroopan neuvoston yleissopimuk­ seen, merkityksellisiä sukupuoleen perustuvan naisiin kohdistuvan väkivallan luokittelemiseksi perusteeksi kansainvä­ lisen suojelun myöntämiseksi pakolaisten oikeusasemasta vuonna 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen ja vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU mukaan, vai onko sukupuoleen perustuvalla naisiin kohdistuvalla väkivallalla kansainvälisen suojelun myöntämisen perusteena direktiivin 2011/95/EU mukaan itsenäinen merkitys, joka eroaa merkityksestä, joka sillä on edellä mainituissa kansainvälisen oikeuden välineissä?
2) Jos tapauksessa, jossa vedotaan sukupuoleen perustuvaan naisiin kohdistuvaan väkivaltaan ja jossa määritetään kuulumista tiettyyn yhteiskunnalliseen ryhmään vainon syynä direktiivin 2011/95/EU 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla, kyse on yksinomaan vainon uhrin biologisesta tai sosiaalisesta sukupuolesta (naiseen kohdistuva väkivalta vain hänen naiseutensa vuoksi), voivatko vainon konkreettiset muodot/toimet/teot, jotka mainitaan kyseisen direktiivin 30 perustelukappaleessa olevassa luettelossa, joka ei ole tyhjentävä, olla ratkaisevia arvioitaessa ryhmän näkyvyyttä yhteiskunnassa eli sen erottamisperustetta alkuperämaan olosuhteiden mukaan, vai voivatko nämä toimet liittyä vain direktiivin 2011/95/EU 9 artiklan 2 kohdan a tai f alakohdassa tarkoitettuihin vainoksi katsottaviin tekoihin?
3) Onko biologinen tai sosiaalinen sukupuoli siinä tapauksessa, että suojelua hakeva henkilö vetoaa perheväkivallan muodossa ilmenevään sukupuoleen perustuvaan väkivaltaan, riittävä peruste tiettyyn yhteiskunnalliseen ryhmään kuulumisen määrittämiseksi direktiivin 2011/95/EU 10 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaan, vai onko lisäksi yksilöitävä erottamisperuste, kun direktiivin 2011/95/EU 10 artiklan 1 kohdan d alakohtaa tulkitaan kirjaimellisesti sanamuodon mukaan, jolloin edellytysten pitää olla olemassa kumulatiivisesti ja sukupuolta koskevien seikkojen vaihtoehtoisesti?
4) Onko direktiivin 2011/95/EU 9 artiklan 3 kohtaa siinä tapauksessa, että hakija vetoaa siihen, että perheväkivallan muodossa ilmenevään sukupuoleen perustuvaan väkivaltaan syyllistyy muu kuin valtiollinen toimija, joka harjoittaa vainoa direktiivin 2011/95/EU 6 artiklan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, tulkittava siten, että syy-yhteyden kannalta on riittävää, että 10 artiklassa mainittujen vainon syiden ja vainoksi katsottavien tekojen välillä on 1 kohdassa tarkoitettu yhteys, vai onko suojelun puuttuminen väitettyä vainoa vastaan ehdottomasti todettava, tai onko yhteys olemassa niissä tapauksissa, joissa muut kuin valtiolliset toimijat, jotka harjoittavat vainoa, eivät miellä yksittäisiä vainoksi tai väkivallaksi katsottavia toimia sinänsä sukupuoleen perustuviksi?
5) Voiko todellinen uhkaus kunniamurhasta mahdollisessa alkuperämaahan palauttamisen tapauksessa ja muiden edellytysten täyttyessä olla peruste toissijaisen suojelun saamiseksi direktiivin 2011/95/EU 15 artiklan a alakohdan, luettuna yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 2 artiklan (keneltäkään ei saa riistää hänen elämäänsä tahallisesti) kanssa, mukaan, vai onko se luokiteltava haitaksi direktiivin 2011/95/EU 15 artiklan b alakohdassa, luettuna yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklan kanssa, tarkoitetulla tavalla, kuten Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on sitä tulkinnut arvioidessaan muiden sukupuoleen perustuvien väkivaltaisuuksien vaaraa kokonaisuudessaan, tai riittääkö tämän suojelun saamiseksi se, että hakija ei subjektiivisesti halua turvautua alkuperämaan suojeluun?
(1)
EUVL 2011, L 337, s. 9.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka gerechtshof 's-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 14.10.2021 – Taxi Horn Tours BV v. gemeente Weert, gemeente Nederweert ja Touringcars VOF (Asia C-631/21) (2022/C 24/24) Oikeudenkäyntikieli: hollanti Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Gerechtshof 's-Hertogenbosch