C 24/18
DA
Den Europæiske Unions Tidende
17.1.2022
Præjudicielle spørgsmål 1.
Finder definitionerne og begrebsbestemmelserne i De Forenede Nationers konvention om afskaffelse af alle former for forskelsbehandling af kvinder af 18. december 1979 og Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet i henhold til 17. betragtning til direktiv 2011/95/EU (1) anvendelse på kvalificeringen af kønsbestemt vold mod kvinder som grund til at yde international beskyttelse i henhold til Genèvekonventionen om flygtninges retsstilling af 1951 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse, eller har kønsbestemt vold mod kvinder som grund til at yde international beskyttelse i henhold til direktiv 2011/95/EU en selvstændig betydning, der adskiller sig fra betydningen i de nævnte folkeretlige instrumenter? 2.
Såfremt det i tilfælde af, at udøvelsen af kønsbestemt vold mod kvinder gøres gældende, kun er det biologiske eller sociale køn på ofret for forfølgelse (vold, der forøves mod en kvinde i kraft af hendes køn), der har betydning for, om det kan fastslås, at tilhørsforholdet til en bestemt social gruppe udgør en forfølgelsesgrund i henhold til artikel 10, stk.
1, litra d), i direktiv 2011/95/EU, kan de konkrete former for forfølgelse eller de konkrete forfølgelseshandlinger som i den ikke-udtømmende opregning i 30. betragtning da være afgørende for »gruppens synlighed i samfundet«, dvs. dens sondringskendetegn, afhængigt af omstændighederne i hjemlandet, eller kan disse handlinger kun vedrøre forfølgelseshandlingerne som omhandlet i artikel 9, stk.
2, litra a) eller f), i direktiv 2011/95/EU? 3.
Udgør det biologiske eller sociale køn i tilfælde af, at den person, der ansøger om beskyttelse, gør kønsbestemt vold i form af vold i hjemmet gældende, en tilstrækkelig grund til, at tilhørsforholdet til en bestemt social gruppe som omhandlet i artikel 10, stk.
1, litra d), i direktiv 2011/95/EU kan fastslås, eller skal der fastslås et yderligere sondringskendetegn, såfremt artikel 10, stk.
1, litra d), i direktiv 2011/95/EU fortolkes ordret i henhold til ordlyden, hvorefter betingelserne skal være opfyldt kumulativt og kønsaspekterne skal være opfyldt alternativt? 4.
Skal artikel 9, stk.
3, i direktiv 2011/95/EU i tilfælde af, at udøvelse af kønsbestemt vold i form af vold i hjemmet udført af en ikke-statslig aktør, der står bag forfølgelsen, som omhandlet i artikel 6, litra c), i direktiv 2011/95/EU gøres gældende af ansøgeren, fortolkes således, at det forhold, at der fastslås en sammenhæng mellem de i artikel 10 anførte forfølgelsesgrunde og forfølgelseshandlingerne som omhandlet i stk.
1, er tilstrækkeligt til, at der foreligger en årsagsforbindelse, eller skal der nødvendigvis fastslås en manglende beskyttelse mod den forfølgelse, der gøres gældende, eller foreligger der en forbindelse i de tilfælde, hvor de ikke-statslige aktører, der står bag forfølgelsen, ikke opfatter de enkelte forfølgelses- eller voldshandlinger som sådan som kønsbestemte? 5.
Kan en faktisk trussel om æresdrab i tilfælde af en eventuel tilbagesendelse til hjemlandet begrunde, at der ydes subsidiær beskyttelse i henhold til artikel 15, litra a), i direktiv 2011/95/EU sammenholdt med EMRK’s artikel 2 (ingen må forsætligt berøves livet), når de øvrige betingelser herfor er opfyldt, eller skal denne trussel kvalificeres som overlast i henhold til artikel 15, litra b), i direktiv 2011/95/EU sammenholdt med EMRK’s artikel 3, således som dette fortolkes i Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis ud fra en samlet vurdering af faren for yderligere kønsbestemte voldshandlinger, eller er det forhold, at ansøgeren subjektivt ikke vil påberåbe sig hjemlandets beskyttelse, tilstrækkeligt til, at denne beskyttelse kan ydes?
(1)
EUT 2011, L 337, s. 9.
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Nederlandene) den 14. oktober 2021 — Taxi Horn Tours BV mod Gemeente Weert, Gemeente Nederweert og Touringcars VOF (Sag C-631/21) (2022/C 24/24) Processprog: nederlandsk Den forelæggende ret Gerechtshof ’s-Hertogenbosch