17.1.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 24/15
Основания и основни доводи Жалбоподателката изтъква едно основание, озаглавено „НАРУШЕНИЕ ОТ ОБЩИЯ СЪД НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА — ГРЕШКА ПРИ ПРИЛАГАНЕ НА ПРАВОТО И ГРЕШКА В ПРАВНАТА КВАЛИФИКАЦИЯ НА ФАКТИТЕ — ЯВНА ГРЕШКА В ПРЕЦЕНКАТА — ИЗОПАЧАВАНЕ НА СЪДЕБНО РЕШЕНИЕ“, което тя разделя на две части.
Първата се отнася до повдигнатото в първоинстанционното производство възражение за незаконосъобразност и до анализа на първото основание от Общия съд, а втората — е по същество и се отнася до анализа на третото основание от Общия съд.
В рамките на първата част жалбоподателката повдига възражение за незаконосъобразност и изтъква, че член 33, параграфи 1 и 2 и член 68, параграфи 1 и 2 от МПУЧЕП са в разрез с принципите на правната сигурност и на оправданите правни очаквани.
Доводите, изтъкнати от жалбоподателката в рамките на втората част, се отнасят до преценката на Общия съд на фактическите грешки, в които е упрекнат Генералният секретариат.
Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Полша), постъпило на 13 септември 2021 г. — I.S., K.S./YYY.
S.A. (Дело C-570/21) (2022/C 24/20) Език на производството: полски Запитваща юрисдикция Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie
Страни в главното производство Ищци: I.S., K.S. Ответник: YYY.
S.A.
Преюдициални въпроси 1.
Трябва ли член 2, буква б) и съображенията от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (1) да се тълкуват в смисъл, че допускат определението на понятието „потребител“ да обхване лице, извършващо стопанска дейност, което заедно с кредитополучател, неизвършващ такава дейност, сключва индексиран в чуждестранна валута договор за кредит, предназначен частично за стопанска употреба от един от кредитополучателите и частично за несвързана с неговата стопанска дейност употреба, и то не само когато стопанската употреба е толкова пренебрежима, че играе само незначителна роля в цялостния контекст на съответния договор, без да има значение, че нестопанският аспект е преобладаващ[?] 2.
При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 2, буква б) и съображенията от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори да се тълкуват в смисъл, че съдържащото се в тази разпоредба понятие „потребител“ обхваща и лицето, което към момента на подписване на договора е извършвало стопанска дейност, докато другият кредитополучател изобщо не е извършвал такава дейност, като впоследствие тези две лица сключват с банка индексиран в чуждестранна валута договор за кредит, сумата по който е използвана частично със стопанска цел от единия от кредитополучателите и частично за цел, несвързана с извършваната стопанска дейност, когато стопанската употреба не е пренебрежима и не играе само незначителна роля в цялостния контекст на договора за кредит, като нестопанският аспект е преобладаващ, а без използването на сумата по кредита за стопанска цел отпускането му за нестопанска цел не би било възможно?
(1)
ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.