BG
C 24/4
Официален вестник на Европейския съюз
17.1.2022 г.
при участието на: Prokuratura Krajowa, по-рано Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim (C-748/19), Prokuratura Rejonowa Warszawa-Żoliborz w Warszawie (C-749/19), Prokuratura Rejonowa Warszawa-Wola w Warszawie (C-750/19, C-753/19 и C-754/19), Prokuratura Rejonowa w Pruszkowie (C-751/19), Prokuratura Rejonowa Warszawa-Ursynów w Warszawie (C-752/19), както и Pictura sp. z o.o. (C-754/19)
Диспозитив Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС, разгледан в светлината на член 2 ДЕС, както и член 6, параграфи 1 и 2 от Директива (EС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национални разпоредби, съгласно които министърът на правосъдието на държава членка може на основание на критерии, които не са публично оповестени, от една страна, да командирова съдия в по-висок по степен наказателен съд за определен или неопределен срок и от друга страна, във всеки момент с немотивирано решение може да оттегли командироването, независимо дали е било за определен или неопределен срок.
(1)
ОВ C 54, 17.2.2020 г.
Решение на Съда (голям състав) от 16 ноември 2021 г. — Европейска комисия/Унгария (Дело C-821/19) (1) (Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Политика относно убежището — Директиви 2013/32/ЕС и 2013/33/ЕС — Процедура за предоставяне на международна закрила — Основания за недопустимост — Понятия „сигурна трета страна“ и „първа страна на убежище“ — Помощ, оказвана на кандидатите за убежище — Инкриминиране — Забрана за влизане в граничната зона на съответната държава членка) (2022/C 24/05) Език на производството: унгарски Страни Ищец: Европейска комисия (представители: първоначално J. Tomkin, A. Tokár и M. Condou-Durande, впоследствие J. Tomkin и A. Tokár) Ответник: Унгария (представители: K. Szíjjártó, M.
Tátrai и M. Z. Fehér)
Диспозитив 1) Унгария не е изпълнила задълженията си — по член 33, параграф 2 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила, като е позволила да се отхвърли като недопустима молба за международна закрила, с мотива че кандидатът е пристигнал на нейната територия през страна, където не е изложен на преследване или на опасност от тежко посегателство, или в която е гарантирана достатъчна степен на закрила, — по член 8, параграф 2 и член 22, параграф 1 от Директива 2013/32, както и по член 10, параграф 4 от Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила, като е предвидила във вътрешното си право наказателна отговорност за всяко лице, което в рамките на организационна дейност оказва помощ за подаване или внасяне на молба за убежище на нейна територия, когато може да се докаже по несъмнен начин, че това лице е знаело, че тази молба не може да бъде уважена съгласно това право, — по член 8, параграф 2, член 12, параграф 1, буква в) и член 22, параграф 1 от Директива 2013/32, както и по член 10, параграф 4 от Директива 2013/33, като е лишила от правото да се приближава до външните ѝ граници всяко лице, заподозряно в извършването на такова престъпление.
2) Отхвърля иска в останалата му част.