C 15/88
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
12.1.2022
Miercuri, 19 mai 2021
25. reiterează importanța libertății și a independenței mass-mediei, ca una dintre valorile de bază ale UE și o piatră de temelie a democrației; își exprimă profunda îngrijorare cu privire la măsurile disproporționate și arbitrare de restricționare a libertății de exprimare, a libertății mass-mediei și a accesului la informații în Turcia, unde legislația antiterorism este utilizată frecvent în mod abuziv cu scopul de a înăbuși criticile, pe fondul unei lipse sufocante a pluralismului mass-mediei; îndeamnă Turcia să garanteze în mod prioritar libertatea mass-mediei și libertatea de exprimare pe platformele de comunicare socială, inclusiv prin reformarea articolului 299 din Codul său penal (privind insultarea Președintelui), care este utilizat constant în mod abuziv pentru a-i persecuta pe scriitori, reporteri, jurnaliști și editori, precum și să elibereze și să achite imediat toți jurnaliștii, scriitorii, angajații din mass-media și utilizatorii platformelor de comunicare socială reținuți ilegal pentru exercitarea profesiei și a drepturilor lor civile; observă că, deși în ultimul an numărul jurnaliștilor aflați în închisoare a scăzut de la 160 la peste 70, acest număr rămâne extrem de ridicat și continuă să fie un motiv serios de îngrijorare, și că, mult prea frecvent, detențiile sunt nefondate; invită autoritățile turce să arate toleranță zero față de toate incidentele de abuz fizic și verbal la adresa ziariștilor și să permită redeschiderea instituțiilor de mass-media închise în mod arbitrar; este profund îngrijorat de decizia tribunalului provincial din Istanbul, la 20 octombrie 2020, de a anula achitarea anterioară și de a rejudeca cauza lui Erol Önderoğlu, reprezentantul asociației Reporteri fără frontiere Turcia, a apărătoarei drepturilor omului Şebnem Korur Fincancı și a scriitorului și jurnalistului Ahmet Nesin, care sunt acuzați de mai multe infracțiuni, inclusiv de propagandă teroristă, din cauza participării lor la o campanie de solidaritate cu un ziar, și se confruntă cu o pedeapsă de până la 14 ani și jumătate de închisoare;
26. este grav preocupat de impactul negativ pe care Legea din iulie 2020 privind „reglementarea publicațiilor pe internet și combaterea infracțiunilor comise prin intermediul acestor publicații” îl va avea asupra libertății de exprimare, deoarece impune noi obligații drastice platformelor sociale, oferă guvernului puteri foarte largi de a cenzura conținutul online și furnizează motive suplimentare pentru urmărirea penală a utilizatorilor platformelor de comunicare socială; observă ridicarea interzicerii site-ului Wikipedia, dar subliniază că peste 400 000 de site-uri rămân blocate și că sunt în vigoare mai multe restricții privind utilizarea platformelor de comunicare socială;
27. este profund îngrijorat de lipsa de independență și de imparțialitate a entităților publice, precum Consiliul Superior de Radio și Televiziune (RTÜK) și Agenția de Publicitate în Presă (BİK), care sunt utilizate ca instrument de suspendare, interzicere, amendare arbitrară sau reprimare financiară a instituțiilor de mass-media considerate a fi critice la adresa guvernului, permițând un control aproape absolut al mass-mediei; regretă anularea, în 2019, a peste 700 de autorizații de presă de către Direcția de comunicare a Președinției și dificultățile cu care se confruntă jurnaliștii locali și internaționali în exercitarea profesiei lor;
28. consideră lăudabilă existența, în Turcia, a unei societăți civile dinamice, pluraliste, angajate și eterogene, în ciuda represiunii politice masive, deoarece aceasta reprezintă unul dintre puținele elemente de control asupra guvernului turc și are potențialul de a ajuta țara să facă față provocărilor sale politice și sociale profunde; este profund îngrijorat de regresele accentuate care afectează libertatea de întrunire și de asociere și denunță închiderea arbitrară a organizațiilor societății civile, inclusiv a organizațiilor neguvernamentale proeminente din domeniul drepturilor omului și al mass-mediei; condamnă, în acest context, noua Lege din decembrie 2020 privind prevenirea finanțării proliferării armelor de distrugere în masă, care acordă Ministerului de Interne al Turciei și președintelui o autoritate extinsă de a restricționa activitățile organizațiilor neguvernamentale, ale parteneriatelor de afaceri, ale grupurilor independente și ale asociațiilor și pare să aibă drept obiectiv să limiteze, să restricționeze și să controleze și mai mult societatea civilă; sprijină ferm apelul mai multor reprezentanți speciali ai ONU către guvernul Turciei de a revizui această legislație pentru a asigura respectarea obligațiilor internaționale ale Turciei în domeniul drepturilor omului; invită Turcia să considere vocile critice sau în dezacord, inclusiv apărătorii drepturilor omului, cadrele universitare și jurnaliștii, ca fiind contribuitori valoroși la dialogul social, și nu forțe destabilizatoare;
29.
regretă deteriorarea masivă a libertății academice în Turcia, în special încălcările continue ale drepturilor asociației Cadrele universitare pentru pace, în ciuda deciziei din iulie 2019 a Curții Constituționale, precum și amendamentele la Legea privind Consiliul învățământului superior din Turcia, care adaugă măsuri restrictive suplimentare la cele aflate deja în vigoare;
30. condamnă reprimarea violentă de către autoritățile turce a protestelor legate de numirea de către guvern a rectorului Universității Boğaziçi; este consternat de detenția în masă a studenților, de utilizarea excesivă a forței de către poliție în demonstrații pașnice, de decizia guvernatorului de la Istanbul de a interzice în mod selectiv toate tipurile de reuniuni și demonstrații în zona din jurul universității, de descrierea protestatarilor — și anume studenți, absolvenți și cadre universitare — ca teroriști și de vizarea grupurilor LGBTI; invită Turcia să renunțe la acuzații și să elibereze persoanele reținute în mod arbitrar pentru că și-au exercitat dreptul la întrunire pașnică;