C 15/220
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
12.1.2022
Vineri, 21 mai 2021
C. întrucât Regatul Unit a fost în mod tradițional un partener comercial important al multor state membre ale Uniunii, precum și un aliat apropiat în domeniul securității; întrucât Uniunea și Regatul Unit ar trebui să mențină această cooperare strânsă, în pofida retragerii Regatului Unit din Uniune, deoarece acest lucru va fi benefic pentru ambele părți;
D. întrucât întreprinderile europene au nevoie de claritate și securitate juridică, deoarece capacitatea de a transfera date cu caracter personal peste granițe a devenit din ce în ce mai importantă pentru toate tipurile de societăți care furnizează bunuri și servicii la nivel internațional; întrucât o decizie privind caracterul adecvat al nivelului de protecție în ceea ce privește Regatul Unit în temeiul RGPD este extrem de importantă deoarece multe întreprinderi europene desfășoară activități comerciale peste Canalul Mânecii, în special având în vedere faptul că Brexitul este încă foarte recent, iar fluxurile de date în interiorul Uniunii nu au făcut obiectul unor restricții; întrucât neadoptarea unui cadru solid de adecvare ar crea riscul de perturbări ale transferurilor comerciale transfrontaliere de date cu caracter personal între Uniune și Regatul Unit, precum și costuri ridicate de asigurare a conformității;
E. întrucât Acordul comercial și de cooperare (ACC) include o serie de garanții și condiții pentru schimbul de date cu caracter personal pertinente în contextul aplicării legii; întrucât negocierile privind fluxurile de date cu caracter personal s-au desfășurat în paralel cu negocierile privind ACC, dar nu au fost finalizate până la sfârșitul perioadei de tranziție, la 31 decembrie 2020; întrucât în Acordul comercial și de cooperare a fost inclusă o „clauză pasarelă” ca soluție provizorie, condiționată de angajamentul Regatului Unit de a nu-și modifica regimul actual de protecție a datelor, pentru a asigura continuarea fluxurilor de date cu caracter personal dintre Regatul Unit și Uniune până la adoptarea unei decizii privind caracterul adecvat al nivelului de protecție; întrucât perioada inițială de patru luni a fost prelungită și va expira la sfârșitul lunii iunie 2021;
F. întrucât evaluarea realizată de Comisie înainte de a-și prezenta proiectul de decizie de punere în aplicare este incompletă și contravine cerințelor CJUE privind evaluările caracterului adecvat al nivelului de protecție, care a fost subliniată de CEPD în avizele sale privind caracterul adecvat, în care recomandă Comisiei să evalueze în continuare elemente specifice ale legislației și practicii din Regatul Unit referitoare la colectarea în masă, divulgarea în străinătate și acordurile internaționale în domeniul schimbului de informații, al utilizării suplimentare a informațiilor colectate în scopul aplicării legii și al independenței comisarilor judiciari;
G. întrucât anumite aspecte ale legislației și/sau practicii din Regatul Unit nu au fost luate în considerare de Comisie, fapt care a dus la proiecte de decizii de punere în aplicare care nu sunt în concordanță cu dreptul Uniunii; întrucât articolul 45 din RGPD prevede că, „[a]tunci când evaluează caracterul adecvat al nivelului de protecție, Comisia ține seama, în special, de […] legislația relevantă, atât generală, cât și sectorială, inclusiv privind securitatea publică, apărarea, securitatea națională și dreptul penal, precum și accesul autorităților publice la datele cu caracter personal, precum și punerea în aplicare a acestei legislații, normele de protecție a datelor, normele profesionale și măsurile de securitate, inclusiv normele privind transferul ulterior de date cu caracter personal către o altă țară terță sau o organizație internațională, care sunt respectate în țara terță respectivă sau în organizația internațională respectivă, jurisprudența” și de „angajamentele internaționale la care a aderat țara terță sau organizația internațională în cauză sau alte obligații care decurg din convenții sau instrumente obligatorii din punct de vedere juridic, precum și din participarea acesteia la sisteme multilaterale sau regionale, mai ales în domeniul protecției datelor cu caracter personal”, ce include acorduri internaționale în alte domenii care implică accesul la date sau schimbul de informații și, prin urmare, necesită o evaluare a acestor acorduri internaționale;
H. întrucât CJUE a declarat în mod clar în hotărârea sa Schrems I că atunci când examinează nivelul de protecție oferit de o țară terță, Comisia este obligată să evalueze conținutul normelor aplicabile în țara respectivă care rezultă din dreptul său intern sau din angajamentele sale internaționale și practica menită să asigure respectarea acestor norme, întrucât, în temeiul articolului 25 alineatul (2) din Directiva 95/46/CE, aceasta trebuie să țină seama de toate circumstanțele legate de transferul de date cu caracter personal către o țară terță (punctul 75);
I. întrucât activitățile serviciilor de informații și schimbul de informații cu țările terțe sunt excluse din domeniul de aplicare al dreptului UE în conformitate cu tratatele atunci când este vorba de statele membre, dat fiind că acestea intră în domeniul de aplicare al evaluării necesare a caracterului adecvat al nivelului de date cu caracter personal oferit de țările terțe, astfel cum a confirmat CJUE în hotărârile Schrems I și II;
J. întrucât standardele de protecție a datelor nu se bazează numai pe legislația în vigoare, ci și pe aplicarea acestor legi în practică și întrucât, atunci când și-a pregătit decizia, Comisia a evaluat doar legislația, nu și aplicarea efectivă în practică;