C 15/114
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
12.1.2022
Miercuri, 19 mai 2021
J.
întrucât Acordul de la Paris este primul tratat internațional care recunoaște în mod explicit legătura dintre acțiunile în domeniul climei și drepturile omului, permițând astfel utilizarea instrumentelor juridice existente în domeniul drepturilor omului pentru a îndemna întreprinderile private și statele să reducă emisiile; întrucât, în cadrul Acordului de la Paris, nu există instrumente concrete care să tragă la răspundere actorii statali și corporativi pentru impactul lor asupra schimbărilor climatice și asupra exercitării drepturilor omului;
K.
întrucât Curtea Europeană a Drepturilor Omului a stabilit în mod clar că diferitele forme de degradare a mediului pot conduce la încălcări ale drepturilor fundamentale ale omului, cum ar fi dreptul la viață, dreptul la viața privată și la viața de familie și la folosința în liniște a locuinței, precum și interzicerea tratamentelor inumane și degradante;
L.
întrucât justiția climatică are drept obiectiv abordarea crizei climatice, utilizând legislația privind drepturile omului pentru a reduce decalajul de responsabilitate în materie de guvernanță climatică, prin utilizarea litigiilor legate de schimbările climatice în scopul de a trage la răspundere statele și actorii corporativi pentru acțiunile lor din perspectiva conservării naturii ca scop în sine și pentru a permite o viață demnă și sănătoasă generațiilor prezente și viitoare;
M. întrucât mai multe cauze juridice aflate pe rol au stabilit existența unor încălcări ale drepturilor omului și au deschis calea tragerii la răspundere în urma unor eșecuri sau a lipsei de acțiune a persoanelor, statelor și actorilor corporativi în ceea ce privește abordarea consecințelor schimbărilor climatice;
N.
întrucât competiția din ce în ce mai mare pentru resurse naturale condusă de întreprinderile private, uneori cu complicitatea guvernului, a plasat apărătorii mediului și comunitățile indigene care încearcă să își protejeze terenurile tradiționale în prima linie a acțiunii pentru mediu și i-a transformat în ținte ale persecuției;
O.
întrucât consecințele schimbărilor climatice asupra drepturilor omului vor fi resimțite nu numai de persoanele cele mai vulnerabile, ci și de întreaga populație mondială; întrucât cele mai vulnerabile comunități și țările care generează cel mai mic grad de poluare și de distrugere a mediului suferă cel mai mult de pe urma consecințelor directe ale schimbărilor climatice; întrucât numărul bolilor și al deceselor premature provocate de poluarea mediului înconjurător este deja de trei ori mai mare decât al celor provocate de SIDA, tuberculoză și malarie la un loc, ceea ce amenință dreptul la viață, la un mediu sănătos și la un aer curat; întrucât numărul dezastrelor naturale, cum ar fi inundațiile, furtunile tropicale și perioadele îndelungate de secetă crește în mod constant, cu consecințe nefaste pentru securitatea alimentară în țările din sudul global și pentru exercitarea multor drepturi ale omului;
P.
întrucât justiția în domeniul mediului este parte a justiției sociale și impactul schimbărilor climatice este asimetric, iar efectele lor adverse sunt distructive pentru generațiile prezente și viitoare, în special în țările în curs de dezvoltare; întrucât schimbările climatice afectează puternic țările în curs de dezvoltare și exacerbează inegalitățile sociale și economice existente, făcând ca grupurile vulnerabile să sufere în mod disproporționat din cauza efectelor negative ale acestora;
Q.
întrucât schimbările climatice contribuie tot mai mult la strămutare și migrație, atât în interiorul națiunilor, cât și dincolo de frontierele internaționale; întrucât strămutarea este o perspectivă iminentă pentru unele comunități, cum ar fi cele care trăiesc în zone amenințate de deșertificare, cele situate în regiunea arctică unde gheața se topește într-un ritm accelerat, în zonele costiere de joasă altitudine și în insulele mici sau în alte ecosisteme delicate sau teritorii care prezintă riscuri; întrucât, din 2008, au fost strămutate anual, în medie, 24 de milioane de persoane din cauza unor dezastre legate de fenomenele meteorologice, majoritar în trei dintre cele mai vulnerabile regiuni – Africa Subsahariană, Asia de Sud și America Latină; întrucât 80 % dintre persoanele strămutate din cauza schimbărilor climatice sunt femei, potrivit Programului Națiunilor Unite pentru Dezvoltare (PNUD); întrucât fenomenul din ce în ce mai mare al strămutărilor cauzate de schimbările climatice poate reprezenta o amenințare directă la adresa drepturilor omului, a culturii și a cunoștințelor tradiționale pentru populația în cauză și poate avea un impact semnificativ asupra comunităților locale din țările și teritoriile în care ajung să se stabilească;
R.
întrucât restricțiile și limitările mișcării persoanelor impuse în contextul pandemiei de COVID-19 au redus transparența și monitorizarea încălcărilor drepturilor omului și au intensificat intimidarea politică și supravegherea digitală, limitând, în același timp, accesul la justiție și capacitățile apărătorilor mediului, ale actorilor locale, ale comunităților indigene și ale altor persoane de a participa efectiv la procesele decizionale; întrucât restricțiile de