C 15/88
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
12.1.2022.
Trešdiena, 2021. gada 19. maija
25. atgādina, cik svarīga ir plašsaziņas līdzekļu brīvība un neatkarība, kas ir viena no ES pamatvērtībām un ikvienas demokrātijas stūrakmens; pauž nopietnas bažas par nesamērīgajiem un patvaļīgajiem pasākumiem, ar kuriem Turcijā, kur apvienojumā ar nospiedošu plašsaziņas līdzekļu plurālisma trūkumu pretterorisma tiesību akti bieži tiek ļaunprātīgi izmantoti kritikas apklusināšanai, tiek ierobežota vārda brīvība, plašsaziņas līdzekļu brīvība un piekļuve informācijai; mudina Turciju prioritārā kārtā garantēt plašsaziņas līdzekļu brīvību un vārda brīvību sociālo plašsaziņas līdzekļu platformās, tostarp reformējot Kriminālkodeksa 299. pantu (par prezidenta apvainošanu), kas pastāvīgi tiek ļaunprātīgi izmantots, lai vajātu rakstniekus, reportierus, pastāvīgo sleju autorus un redaktorus, un nekavējoties atbrīvot un attaisnot visus žurnālistus, rakstniekus, plašsaziņas līdzekļu darbiniekus un sociālo plašsaziņas līdzekļu lietotājus, kas ir nelikumīgi aizturēti par savas profesionālās darbības un pilsonisko tiesību īstenošanu; norāda — lai gan ieslodzīto žurnālistu skaits pagājušajā gadā samazinājās no 160 līdz vairāk nekā 70, šis skaits joprojām ir ļoti liels un turpina radīt nopietnas bažas un ka pārāk bieži cilvēki tiek ieslodzīti nenozīmīgu iemeslu dēļ; aicina Turcijas varas iestādes izrādīt absolūtu neiecietību attiecībā uz visiem incidentiem, kad pret žurnālistiem ir vērsti fiziski vai mutiski apvainojumi vai draudi, un ļaut atsākt darbu plašsaziņas līdzekļiem, kas tikuši patvaļīgi slēgti; pauž dziļas bažas par Stambulas provinces tiesas 2020. gada 20. oktobra lēmumu atcelt iepriekšējo attaisnojošo spriedumu un vēlreiz tiesāt organizācijas “Reportieri bez robežām” Turcijas pārstāvi Erol Önderoğlu, cilvēktiesību aizstāvi Şebnem Korur Fincancı un rakstnieku un žurnālistu Ahmet Nesin, kuri ir apsūdzēti vairākos noziegumos, tostarp teroristu propagandas izplatīšanā, jo ar laikraksta starpniecību ir piedalījušies solidaritātes kampaņā, un kuriem draud cietumsods līdz pat 14,5 gadiem;
26. pauž nopietnas bažas par negatīvo ietekmi uz vārda brīvību, kāda būs 2020. gada jūlija Likumam par interneta publikāciju kārtību un ar šīm publikācijām īstenoto noziegumu apkarošanu, jo tas uzliek jaunus drakoniskus pienākumus sociālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējiem, piešķir valdībai plašas pilnvaras cenzēt tiešsaistes saturu un sniedz papildu pamatojumu sociālo plašsaziņas līdzekļu lietotāju kriminālvajāšanai; atzīmē Wikipedia uzliktā aizlieguma atcelšanu, taču uzsver, ka vairāk nekā 400 000 tīmekļa vietņu joprojām ir bloķētas un joprojām ir spēkā dažādi ierobežojumi sociālo plašsaziņas līdzekļu izmantošanai;
27. pauž dziļas bažas par tādu valsts iestāžu kā Radio un televīzijas augstākā padome (RTÜK) un Preses reklāmas aģentūra (BİK) neatkarības un objektivitātes trūkumu — tās tiek izmantotas par instrumentu, lai patvaļīgi apturētu, aizliegtu, sodītu vai finansiāli ierobežotu plašsaziņas līdzekļus, kuri tiek uzskatīti par kritiski noskaņotiem attiecībā uz valdību, un tas ļauj gandrīz pilnībā kontrolēt plašsaziņas līdzekļus; pauž nožēlu par to, ka 2019. gadā prezidenta institūcijas Komunikācijas direktorāts anulēja vairāk nekā 700 preses kartes, un par grūtībām, ar ko savā darbā saskaras vietējie un starptautiskie žurnālisti;
28. atgādina, ka, neraugoties uz masveida politisko apspiešanu, Turcijā pastāv dinamiska, plurālistiska, aktīva un neviendabīga pilsoniskā sabiedrība un tā ir viens no nedaudzajiem atlikušajiem spēkiem, kas uzrauga Turcijas valdību un kam ir potenciāls palīdzēt valstij risināt tās pamatīgās politiskās un sociālās problēmas; pauž dziļas bažas par turpmāku regresu attiecībā uz pulcēšanās un biedrošanās brīvību un nosoda pilsoniskās sabiedrības organizāciju, tostarp ievērojamu cilvēktiesību nevalstisko organizāciju un plašsaziņas līdzekļu, patvaļīgu slēgšanu; šajā sakarībā nosoda jauno 2020. gada decembra Likumu par masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas finansēšanas novēršanu, kas Turcijas Iekšlietu ministrijai un prezidentam piešķir plašas pilnvaras ierobežot nevalstisko organizāciju, uzņēmējdarbības partnerību, neatkarīgu grupu un apvienību darbību un kura mērķis, šķiet, ir vēl vairāk limitēt, ierobežot un kontrolēt pilsonisko sabiedrību; stingri atbalsta vairāku ANO īpašo pārstāvju aicinājumu Turcijas valdībai pārskatīt šo tiesību aktu, lai nodrošinātu Turcijas saistību izpildi starptautisko cilvēktiesību jomā; aicina Turciju raudzīties uz kritiskiem vai atšķirīgiem viedokļiem, tostarp cilvēktiesību aizstāvjiem, akadēmisko aprindu pārstāvjiem un žurnālistiem, kā uz vērtīgiem sociālā dialoga veicinātājiem, nevis destabilizējošiem spēkiem;
29. pauž nožēlu par akadēmiskās brīvības ievērojamo pasliktināšanos Turcijā, jo īpaši par pastāvīgiem Peace Academics tiesību pārkāpumiem, neraugoties uz Konstitucionālās tiesas 2019. gada jūlija lēmumu, un Turcijas Augstākās izglītības padomes likuma grozījumiem, ar ko jau spēkā esošajiem pasākumiem tiek pievienoti papildu ierobežojoši pasākumi;
30. nosoda to, ka Turcijas iestādes tika vardarbīgi apspiedušas protestus saistībā ar valdības veikto Bosfora universitātes rektora iecelšanu; pauž sašutumu par studentu masveida aizturēšanu, pārmērīgu policijas spēka pielietošanu mierīgās demonstrācijās, Stambulas gubernatora lēmumu selektīvi aizliegt visu veidu sanāksmes un demonstrācijas universitātes apkārtnē, to, ka protestētāji, proti, studenti, absolventi un pasniedzēji, tiek attēloti kā teroristi, un mērķtiecīgu vēršanos pret LGBTI grupām; aicina Turciju atcelt apsūdzības un atbrīvot personas, kas ir patvaļīgi aizturētas par savu tiesību uz miermīlīgu pulcēšanos izmantošanu;