C 15/88
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 1 12
2021 m. gegužės 19 d., trečiadienis
25. pabrėžia žiniasklaidos laisvės ir nepriklausomumo svarbą, nes tai yra viena iš pagrindinių ES vertybių ir bet kurios demokratinės šalies pagrindas; reiškia didelį susirūpinimą dėl neproporcingų ir savavališkų priemonių, kuriomis ribojama saviraiškos laisvė, žiniasklaidos laisvė ir galimybės gauti informaciją Turkijoje, dažnai piktnaudžiaujant kovos su terorizmu teisės aktais siekiant nutildyti kritikus, kai tuo pačiu metu slegia pliuralizmo žiniasklaidos priemonėse trūkumas; primygtinai ragina Turkiją prioritetine tvarka užtikrinti žiniasklaidos laisvę ir žodžio laisvę socialinės žiniasklaidos platformose, be kita ko, reformuojant Baudžiamojo kodekso 299 straipsnį (dėl prezidento įžeidimo), kuriuo nuolat piktnaudžiaujama persekiojant rašytojus, reporterius, straipsnių autorius ir redaktorius, taip pat nedelsiant paleisti ir išteisinti visus žurnalistus, rašytojus, žiniasklaidos darbuotojus ir socialinių tinklų naudotojus, neteisėtai sulaikytus už tai, kad jie vykdo savo profesinę veiklą ir naudojosi pilietinėmis teisėmis; pažymi, kad net jei praėjusiais metais kalinčių žurnalistų skaičius sumažėjo nuo 160 iki daugiau nei 70, šis skaičius išlieka labai didelis ir tebekelia rimtą susirūpinimą, ir kad asmenys per dažnai kalinami dėl nereikšmingų priežasčių; ragina Turkijos valdžios institucijas parodyti, kad jos visiškai netoleruoja jokių fizinio ir žodinio piktnaudžiavimo ar grasinimų žurnalistams atvejų, ir leisti žiniasklaidos priemonėms, kurios buvo savavališkai uždarytos, vėl pradėti veiklą; yra labai susirūpinęs dėl 2020 m. spalio 20 d.
Stambulo provincijos teismo sprendimo panaikinti ankstesnį išteisinamąjį nuosprendį ir dar kartą nagrinėti organizacijos „Žurnalistai be sienų“ Turkijos atstovo Erolo Önderoğlu, žmogaus teisių gynėjos Şebnem Korur Fincancı ir rašytojo bei žurnalisto Ahmeto Nesino, kurie kaltinami keliais nusikaltimais, įskaitant teroristinės propagandos skleidimą, nes dalyvavo solidarumo su laikraščiu kampanijoje, bylą ir dėl to, kad jiems gresia 14,5 metų laisvės atėmimo bausmė;
26. yra labai susirūpinęs dėl neigiamo poveikio, kurį 2020 m. liepos mėn.
Įstatymas dėl informacijos skelbimo internete ir kovos su nusikaltimais, padarytais skelbiant tokią informaciją, turės saviraiškos laisvei, nes juo įtvirtinami nauji drakoniški įpareigojimai socialinės žiniasklaidos paslaugų teikėjams, suteikiami vyriausybei platūs įgaliojimai cenzūruoti turinį internete ir nustatomi kiti pagrindai persekioti socialinių tinklų naudotojus; atkreipia dėmesį į panaikintą draudimą Vikipedijai, tačiau pabrėžia, kad tebėra užblokuota daugiau nei 400 000 svetainių ir vis dar galioja keli socialinių tinklų naudojimo apribojimai;
27. yra labai susirūpinęs dėl viešųjų subjektų, tokių kaip Aukščiausioji radijo ir televizijos taryba (RTÜK) ir Spaudos reklamos agentūra (BİK), kurie naudojami kaip priemonė savavališkai sustabdyti žiniasklaidos priemonių, laikomų kritiškai nusiteikusiomis vyriausybės atžvilgiu, veiklą, ją uždrausti, skirti joms baudas ar finansiškai jas sužlugdyti, nepriklausomumo ir nešališkumo stokos, nes dėl to sudaromos galimybės beveik visiškai kontroliuoti žiniasklaidą; apgailestauja dėl to, kad 2019 m. prezidento institucijos Komunikacijos direktoratas panaikino daugiau nei 700 žurnalisto pažymėjimų galiojimą, ir dėl sunkumų, kuriuos dirbdami savo darbą patiria vietos ir tarptautiniai žurnalistai;
28. palankiai vertina tai, kad, nepaisant masinių politinių represijų, Turkijoje egzistuoja gyvybinga, pliuralistinė, aktyvi ir nevienalytė pilietinė visuomenė, nes ji yra viena iš nedaugelio likusių galimybių priversti Turkijos vyriausybę atsiskaityti ir gali padėti šaliai spręsti sunkius politinius ir socialinius uždavinius; yra labai susirūpinęs dėl tolesnio padėties blogėjimo, darančio poveikį susirinkimų ir asociacijų laisvėms, ir smerkia savavališką pilietinės visuomenės organizacijų, įskaitant žinomas nevyriausybines žmogaus teisių organizacijas ir žiniasklaidą, uždarymą; atsižvelgdamas į tai smerkia naują 2020 m. gruodžio mėn.
Įstatymą dėl masinio naikinimo ginklų platinimo finansavimo prevencijos, kuriuo Turkijos vidaus reikalų ministerijai ir prezidentui suteikiami plataus masto įgaliojimai apriboti nevyriausybinių organizacijų, verslo partnerysčių, nepriklausomų grupių ir asociacijų veiklą, ir panašu, kad juo siekiama toliau riboti, varžyti ir kontroliuoti pilietinę visuomenę; tvirtai remia kelių JT specialiųjų įgaliotinių raginimą Turkijos vyriausybei persvarstyti šį teisės aktą siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi Turkijos tarptautinių įsipareigojimų žmogaus teisių srityje; ragina Turkiją laikyti kritikų ar disidentų, įskaitant žmogaus teisių gynėjus, akademinės bendruomenės narius ir žurnalistus, nuomonę vertinga socialinio dialogo plėtojimo priemone, o ne destabilizuojančia jėga;
29.
apgailestauja dėl smarkiai blogėjančios padėties akademinės laisvės srityje Turkijoje, ypač dėl nuolatinių taikių akademinės bendruomenės narių teisių pažeidimų, nepaisant 2019 m. liepos mėn.
Konstitucinio Teismo sprendimo, ir dėl Turkijos aukštojo mokslo tarybos įstatymo pakeitimų, kuriais, be jau galiojančių priemonių, nustatomos papildomos ribojamosios priemonės;
30. smerkia Turkijos valdžios institucijų vykdomas smurtines represijas protestų, susijusių su tuo, kad vyriausybė paskyrė Bosforo universiteto rektorių, atžvilgiu; yra pasibaisėjęs masiniu studentų sulaikymu, pernelyg dideliu policijos jėgos naudojimu taikiose demonstracijose, Stambulo gubernatoriaus sprendimu pasirinktinai uždrausti visų rūšių susitikimus ir demonstracijas aplink universitetą esančiame rajone, protestuotojų, t. y. studentų, absolventų ir akademinės bendruomenės atstovų, laikymu teroristais ir išpuoliais prieš LGBTI grupes; ragina Turkiją panaikinti kaltinimus ir paleisti savavališkai sulaikytus asmenis dėl to, kad jie naudojasi savo teise į taikius susirinkimus;