2022.1.12.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 15/61 2021. május 19., szerda
8. úgy véli, hogy a hidrogén különböző formáinak osztályozását független, tudományosan megalapozott értékelés alapján kell meghatározni, elmozdulva az általánosan használt színalapú megközelítéstől; úgy véli, hogy ennek az osztályozásnak a hidrogén teljes termelési és szállítási folyamata során a teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-ki­ bocsátáson kell alapulnia, ugyanakkor a körforgásos gazdaság elveivel összhangban átlátható és szilárd fenntarthatósági kritériumokat is figyelembe kell vennie, és a kategóriánkénti átlagokon és standard értékeken kell alapulnia, amilyenek például az erőforrások fenntartható használatára és védelmére, a hulladékgazdálkodásra és a nyersanyagok és másodlagos anyagok fokozott használatára, a szennyezés megelőzésére és csökkentésére, végül pedig a biológiai sokféleség és az ökoszisztémák védelmére és helyreállítására irányuló célkitűzések;
9. megjegyzi, hogy eltérés van a különböző szereplők, például a Bizottság és az Európai Tisztahidrogén-szövetség által használt tiszta hidrogén különböző meghatározásai között, ami zavart kelt és el kell kerülni; hangsúlyozza e tekintetben, hogy teljesen egyértelművé kell tenni a megújuló és az alacsony szén-dioxid-kibocsátású hidrogén közötti különbségtételt (17); megjegyzi továbbá, hogy további pontosítást jelentene, ha a Bizottság javaslatának megfelelően a hidrogén ugyanazon kategóriáját illetően elkerülnék két – konkrétan a „megújuló” és a „tiszta” – elnevezés használatát, és e tekintetben hangsúlyozza, hogy a „megújuló hidrogén” kifejezés a legobjektívabb, és tudományosan megalapozott választást jelentene e hidrogénkategória esetében;
10. hangsúlyozza, hogy sürgősen szükség van uniós és nemzetközi szabványokra és tanúsításra; megjegyzi továbbá, hogy mérlegelni kell a nemzeti nyilvántartásokhoz igazított származási garanciákat annak biztosítása érdekében, hogy a megújuló hidrogént kellő időben fel lehessen használni, és hogy a fogyasztók tudatosan választhassanak fenntartható megoldásokat, és minimalizálni lehessen a meg nem térülő beruházások kockázatát;
11. hangsúlyozza, hogy a szabványosítási rendszernek holisztikus megközelítésen kell alapulnia, és az importált hidrogénre is alkalmazhatónak kell lennie; felhívja a Bizottságot, hogy vezessen be szilárd és átlátható fenntarthatósági kritériumokat tartalmazó szabályozási keretet a hidrogén EU-n belüli tanúsítására és nyomon követésére, figyelembe véve annak üvegházhatásúgáz-lábnyomát az értéklánc egészében – a szállítást is beleértve –, hogy az elegendő kiegészítő megújuló villamosenergia-termelésbe való beruházást is ösztönözze; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy 2021-ben a lehető leghamarabb hozzon létre egy olyan szabályozási keretet a hidrogénre vonatkozóan, amely biztosítja a szabványosítást, a tanúsítást, a származási garanciákat, a címkézést és az értékesíthetőséget a tagállamokban, továbbá használja fel az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer közelgő felülvizsgálatát annak megvizsgálására, hogy milyen változtatásokra van szükség a hidrogénben rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázásához az uniós éghajlat-politikai célokhoz való hozzájárulás érdekében, figyelembe véve a kibocsátásáthelyezés kockázatát;
12. hangsúlyozza, hogy a hidrogén különböző típusainak osztályozása többek között azt a célt szolgálná, hogy a fogyasztók tájékoztatást kapjanak, és nem a hidrogén általános bővítésének megakadályozására szolgálna; megállapítja, hogy a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia jelenlegi származásigarancia-rendszere ezidáig nem ösztönzött megfelelő beruházásokat a kiegészítő kapacitások terén; ezért hangsúlyozza a feltételekre és kritériumokra vonatkozó iránymutatások továbbfejlesztésének fontosságát a megújuló kapacitások kétszeres beszámításának elkerülése érdekében;
13.
szilárd meggyőződése, hogy a hidrogéngazdaság sikeres létrehozásához kulcsfontosságú annak elfogadottsága a lakosság körében; hangsúlyozza ezért a nyilvánosság és az érdekelt felek bevonásának, valamint a hidrogénre és az e szabványokat tiszteletben tartó, jó minőségű hidrogénmegoldásokra vonatkozó uniós biztonsági és műszaki szabványok fontosságát; rávilágít továbbá, hogy a felhasználói ágazatokban alkalmazott biztonsági protokollokat folyamatosan frissíteni kell a hidrogénhasználat tekintetében; ezért kéri, hogy Unió-szerte népszerűsítsék a bevált gyakorlatok példáit, valamint mozdítsák elő a biztonságos hidrogén-alkalmazás kultúráját;
A hidrogéntermelés fellendítése
14. felhívja a figyelmet arra, hogy a hidrogén belső piacának megfelelő és kiszámítható működése érdekében fel kell számolni a szabályozási akadályokat, és a Bizottságnak mielőbb javaslatot kell tennie egy, a hidrogénpiacra vonatkozó koherens, integrált és átfogó szabályozási keretre, amelyet össze kell hangolni más vonatkozó jogszabályokkal, és teljes
(17)
A Bizottság szerint az „alacsony szén-dioxid-kibocsátású hidrogén” magában foglalja a szén-dioxid-leválasztással előállított, fosszilis alapú hidrogént és a villamos energiával előállított hidrogént, amelyek teljes életciklusra vonatkoztatott üvegházhatásúgáz-kibo­ csátása lényegesen kisebb a jelenlegi módszerekkel előállított hidrogénéhez képest.