C 15/114
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
12.1.2022
Keskiviikko 19. toukokuuta 2021
J.
ottaa huomioon, että Pariisin sopimus on ensimmäinen kansainvälinen sopimus, jossa nimenomaisesti tunnustetaan ilmastotoimien ja ihmisoikeuksien välinen yhteys, mikä mahdollistaa olemassa olevien ihmisoikeuksiin liittyvien oikeudellisten välineiden käytön valtioiden ja yksityisten yritysten kannustamiseksi vähentämään päästöjä; ottaa huomioon, että Pariisin sopimukseen ei sisälly konkreettisia välineitä, joilla valtiolliset toimijat ja yritystoimijat voitaisiin saattaa vastuuseen niiden vaikutuksesta ilmastonmuutokseen ja ihmisoikeuksien toteutumiseen;
K.
ottaa huomioon, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut selvästi, että monenlainen ympäristön tilan heikkeneminen voi johtaa loukkauksiin, jotka kohdistuvat olennaisiin ihmisoikeuksiin, jollaisia ovat oikeus elämään, oikeus yksityis- ja perhe-elämään, oikeus hallita rauhassa kotiaan sekä epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto;
L.
ottaa huomioon, että ilmasto-oikeudenmukaisuudella pyritään ratkaisemaan ilmastokriisi käyttämällä ihmisoikeus­ lainsäädäntöä ilmastohallinnon vastuuvajeen kuromiseksi umpeen nostamalla ilmastonmuutosta koskevia kanteita valtioita ja yritystoimijoita vastaan niiden saattamiseksi vastuuseen ja varmistetaan, että ne vastaavat toimistaan luonnon asianmukaisen säilyttämiseksi sen itsensä vuoksi ja mahdollistetaan ihmisarvoinen ja terve elämä nykyisille ja tuleville sukupolville;
M. ottaa huomioon, että useissa ratkaisematta olevissa oikeustapauksissa on todettu ihmisoikeusloukkauksia ja niissä on tasoitettu tietä kohti vastuuvelvollisuutta, koska yksilöt, valtiot ja yritystoimijat eivät ole puuttuneet ilmastonmuu­ toksen seurauksiin tai toteuttaneet toimia asiassa;
N.
ottaa huomioon, että yksityisten yritysten johtama lisääntynyt kilpailu luonnonvaroista on, toisinaan hallitusten myötävaikutuksella, asettanut ympäristönsuojelijat ja sellaiset alkuperäisyhteisöt, jotka pyrkivät suojelemaan perinteisiä maitaan, ilmastotoimien eturintamaan ja ensisijaisiksi vainon kohteiksi;
O.
ottaa huomioon, että ilmastonmuutoksen vaikutukset ihmisoikeuksiin kohdistuvat heikoimmassa asemassa olevien ihmisten lisäksi koko maailman väestöön; ottaa huomioon, että haavoittuvimmat yhteisöt ja maat, jotka saastuttavat ja tuhoavat ympäristöä vähiten, kärsivät eniten ilmastonmuutoksen välittömistä seurauksista; ottaa huomioon, että ympäristön pilaantumisesta johtuvia sairauksia ja ennenaikaisia kuolemia koskevat luvut ovat jo kolme kertaa suuremmat kuin aidsin, tuberkuloosin ja malarian yhteismäärät, mikä uhkaa oikeutta elämään, terveelliseen ympäristöön ja puhtaaseen ilmaan; ottaa huomioon, että luonnonkatastrofit, kuten tulvat, trooppiset myrskyt ja pitkät kuivuusjaksot, lisääntyvät jatkuvasti ja aiheuttavat haitallisia seurauksia eteläisen pallonpuoliskon maiden elintarviketurvalle ja monille ihmisoikeuksille;
P.
ottaa huomioon, että ekologinen oikeudenmukaisuus on osa sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja että ilmastonmuu­ toksen vaikutukset ovat epäsymmetrisiä ja että niiden haitalliset seuraukset ovat tuhoisia nykyisille ja tuleville sukupolville erityisesti kehitysmaissa; ottaa huomioon, että ilmastonmuutos vaikuttaa voimakkaasti kehitysmaihin ja pahentaa nykyistä sosiaalista ja taloudellista eriarvoisuutta ja aiheuttaa sen, että haavoittuvat ryhmät kärsivät suhteettomasti ilmastonmuutoksen kielteisistä vaikutuksista;
Q.
ottaa huomioon, että ilmastonmuutos vaikuttaa yhä enemmän pakkomuuttoon ja muuttoliikkeeseen sekä kansojen sisällä että kansainvälisten rajojen yli; ottaa huomioon, että joillekin yhteisöille, kuten aavikoitumisen uhkaamilla alueilla eläville sekä nopeasti sulavilla arktisilla alueilla, alavilla rannikkoalueilla ja pienillä saarilla tai muissa herkissä ekosysteemeissä ja riskialueilla sijaitseville, tämä tarkoittaa välitöntä muualle siirtymään joutumisen mahdollisuutta; ottaa huomioon, että vuodesta 2008 lähtien katastrofaalisten sääonnettomuuksien vuoksi on vuosittain joutunut siirtymään keskimäärin 24 miljoonaa ihmistä pitkälti kolmella haavoittuvimmista alueista, jotka ovat Saharan eteläpuolinen Afrikka, Etelä-Aasia ja Latinalainen Amerikka; ottaa huomioon, että YK:n kehitysohjelman mukaan 80 prosenttia ilmastonmuutoksen vuoksi siirtymään joutuneista on naisia; ottaa huomioon, että kasvava ilmastosta johtuva pakkomuuttoilmiö voi uhata suoraan asianomaisen väestön ihmisoikeuksia, kulttuuria ja perinteistä tietämystä ja vaikuttaa merkittävästi paikallisyhteisöihin maissa ja alueilla, joihin ne tulevat asettumaan;
R.
katsoo, että covid-19-rajoitukset ja eristämistoimet ovat vähentäneet ihmisoikeusrikkomusten avoimuutta ja seurantaa ja lisänneet poliittista pelottelua ja digitaalista valvontaa ja rajoittaneet samalla oikeussuojan saatavuutta sekä ympäristönsuojelijoiden, paikallisten toimijoiden, alkuperäisyhteisöjen ja muiden valmiuksia osallistua tehokkaasti