C 15/88
CS
Úřední věstník Evropské unie
12.1.2022
Středa 19. května 2021
25. připomíná význam svobody a nezávislosti sdělovacích prostředků jakožto jedné ze základních hodnot EU a pilíře demokracie; vyjadřuje vážné znepokojení nad nepřiměřenými a svévolnými opatřeními, která v Turecku omezují svobodu projevu, svobodu sdělovacích prostředků a přístup k informacím, kde jsou často zneužívány protiteroristické právní předpisy s cílem oslabit kritiku, a to v prostředí nedostatečné plurality sdělovacích prostředků; naléhavě vyzývá Turecko, aby prioritně zaručilo svobodu sdělovacích prostředků a svobodu projevu na platformách sociálních médií, mimo jiné reformou článku 299 trestního zákoníku (o urážce prezidenta), který je soustavně zneužíván k pronásledování spisovatelů, reportérů, sloupkařů a vydavatelů, a aby okamžitě propustilo a osvobodilo všechny novináře, spisovatele, zaměstnance sdělovacích prostředků a uživatele sociálních médií nezákonně zadržované za výkon jejich profese a občanských práv; konstatuje, že i když v minulém roce klesl ze 160 na 70, je počet uvězněných novinářů stále velmi vysoký a nadále vyvolává vážné obavy a že až příliš často jsou lidé vězněni z nepodstatných důvodů; vyzývá turecké úřady, aby prokazovaly nulovou toleranci ke všem případům fyzického a slovního násilí či hrozbám vůči novinářům a aby umožnily obnovení činnosti sdělovacích prostředků, které byly svévolně uzavřeny; je hluboce znepokojen rozhodnutím provinčního soudu v Istanbulu ze dne 20. října 2020 o zrušení předchozího zproštění obžaloby a nové obžalobě v případě zástupce turecké organizace Reportéři bez hranic Erola Önderoğlua, obránkyně lidských práv Şebnem Korur Fincancıové a spisovatele a novináře Ahmeta Nesina, kteří jsou obviňováni z několika trestných činů včetně šíření teroristické propagandy kvůli své účasti na solidární kampani s novinami, a hrozí jim až 14 let odnětí svobody;
26. je vážně znepokojen negativním dopadem zákona o přípravě internetových publikací a boji proti trestné činnosti páchané prostřednictvím těchto publikací z července 2020 na svobodu projevu, neboť poskytovatelům sociálních médií ukládá nové drastické povinnosti, dává vládě dalekosáhlé pravomoci cenzurovat on-line obsah a vytváří další důvody pro trestní stíhání uživatelů sociálních médií; bere na vědomí zrušení zákazu Wikipedie, zdůrazňuje však, že je i nadále blokováno více než 400 000 internetových stránek a nadále platí řada omezení týkajících se používání sociálních médií;
27. je hluboce znepokojen nedostatečnou nezávislostí a nestranností veřejných subjektů, jako je Nejvyšší rozhlasová a televizní rada (RTÜK) a Tisková reklamní agentura (BīK), které jsou nástrojem sloužícím ke svévolnému pozastavování či zákazům činnosti, udílení pokut nebo omezování přísunu financování sdělovacím prostředkům, které jsou považovány za kritické vůči vládě, což umožňuje téměř úplnou kontrolu nad masovými sdělovacími prostředky; vyjadřuje politování nad zrušením více než 700 novinářských průkazů prezidentovým ředitelstvím pro komunikaci v roce 2019 a nad obtížemi, s nimiž se potýkají místní a zahraniční novináři;
28. oceňuje existenci dynamické, pluralitní, angažované a různorodé občanské společnosti v Turecku navzdory masivním politickým represím, neboť ta představuje jednu z mála zbývajících kontrol turecké vlády a může zemi pomoci čelit jejím hlubokým politickým a sociálním výzvám; je hluboce znepokojen dalším zhoršením v oblasti svobody shromažďování a sdružování a odsuzuje svévolné uzavírání organizací občanské společnosti včetně předních nevládních organizací a sdělovacích prostředků působících v oblasti lidských práv; v této souvislosti odsuzuje nový zákon o předcházení financování šíření zbraní hromadného ničení z prosince 2020, který uděluje tureckému ministerstvu vnitra a prezidentovi rozsáhlé pravomoci k tomu omezit činnost nevládních organizací, obchodních partnerství, nezávislých skupin a sdružení, a o kterém se zdá, že jeho cílem je dále omezovat a kontrolovat občanskou společnost; rozhodně podporuje výzvu několika zvláštních zástupců OSN turecké vládě, aby tyto právní předpisy přezkoumala s cílem zajistit dodržování mezinárodních závazků Turecka v oblasti lidských práv; vyzývá Turecko, aby považovalo kritické nebo nesouhlasné hlasy včetně hlasů obránců lidských práv, akademických pracovníků a novinářů za cenné příspěvky k sociálnímu dialogu, a nikoli za destabilizující síly;
29. vyjadřuje politování nad rozsáhlým zhoršováním akademické svobody v Turecku, zejména nad pokračujícím porušováním práv sdružení Akademičtí pracovníci za mír, a to navzdory rozhodnutí Ústavního soudu z července 2019, a nad novelou zákona o Radě pro vysokoškolské vzdělávání Turecka, který k už platným opatřením přidává další omezující opatření;
30. odsuzuje násilné represe tureckých orgánů proti protestům souvisejícím se jmenováním rektora Univerzity Boğaziçi vládou; je zděšen masovým zadržováním studentů, nadměrným používáním síly ze strany policie při pokojných demonstracích, rozhodnutím istanbulského guvernéra o selektivním zákazu všech typů setkání a demonstrací v okolí univerzity, zobrazováním demonstrantů – studentů, absolventů a akademických pracovníků – jako teroristů, jakož i útoky na skupiny LGBTI; vyzývá Turecko, aby stáhlo obvinění osob svévolně zadržených za uplatnění svého práva na pokojné shromažďování a propustilo je;