C 15/220
CS
Úřední věstník Evropské unie
12.1.2022
Pátek 21. května 2021
C. vzhledem k tomu, že Spojené království je tradičně důležitým obchodním partnerem mnoha členských států EU a blízkým spojencem v oblasti bezpečnosti; vzhledem k tomu, že EU a Spojené království by měly tuto úzkou spolupráci zachovat i přes vystoupení Spojeného království z EU, neboť to bude přínosné pro obě strany;
D. vzhledem k tomu, že evropské podniky potřebují právní srozumitelnost a jistotu, neboť schopnost předávat osobní údaje přes hranice je stále důležitější pro všechny typy společností, které dodávají zboží a služby v mezinárodním měřítku; vzhledem k tomu, že rozhodnutí o odpovídající ochraně týkající se Spojeného království podle obecného nařízení o ochraně osobních údajů je nanejvýš důležité, neboť mnoho evropských podniků obchoduje přes Lamanšský průliv, zejména s ohledem na skutečnost, že brexit je stále velmi čerstvý a předávání údajů v rámci Unie nepodléhá omezením; vzhledem k tomu, že pokud by nebyl přijat žádný spolehlivý rámec pro odpovídající ochranu, mohlo by to vést k narušení přeshraničního předávání osobních údajů v rámci obchodu mezi EU a Spojeným královstvím a k vysokým nákladům na dodržování předpisů;
E. vzhledem k tomu, že dohoda o obchodu a spolupráci obsahuje řadu záruk a podmínek pro výměnu příslušných osobních údajů v souvislosti s prosazováním práva; vzhledem k tomu, že jednání o toku osobních údajů probíhala souběžně s jednáními o dohodě o obchodu a spolupráci, avšak nebyla uzavřena do skončení přechodného období dne 31. prosince 2020; vzhledem k tomu, že do dohody o obchodu a spolupráci byla jako prozatímní řešení začleněna „překlenovací doložka“ podmíněná závazkem Spojeného království, že svůj stávající režim ochrany údajů nezmění, aby bylo zajištěno, že tok údajů mezi Spojeným královstvím a EU bude zachován až do přijetí rozhodnutí o odpovídající ochraně; vzhledem k tomu, že původní čtyřměsíční lhůta byla prodloužena do konce června 2021;
F. vzhledem k tomu, že posouzení, které Komise provedla před tím, než předložila návrh prováděcího rozhodnutí, nebylo úplné ani v souladu s požadavky Soudního dvora EU na posouzení odpovídající úrovně, na což výbor EDPB upozornil ve svých stanoviscích k odpovídající ochraně, kde doporučuje Komisi, aby dále posoudila konkrétní aspekty právních předpisů Spojeného království a praxe týkající se hromadného sběru informací, jejich zveřejňování v zahraničí a mezinárodních dohod v oblasti sdílení zpravodajských informací, dalšího využívání informací shromážděných pro účely prosazování práva a nezávislosti soudních komisařů;
G. vzhledem k tomu, že Komise nezohlednila některé aspekty právních předpisů nebo zvyklostí Spojeného království, což vedlo k vypracování návrhů prováděcích rozhodnutí, které nejsou v souladu s právem EU; vzhledem k tomu, že článek 45 obecného nařízení o ochraně osobních údajů stanoví, že při posuzování úrovně ochrany vezme Komise v úvahu zejména příslušné právní předpisy, obecné i odvětvové, včetně těch, které se týkají veřejné bezpečnosti, obrany, národní bezpečnosti a trestního práva a přístupu orgánů veřejné moci k osobním údajům, jakož i provádění těchto právních předpisů, pravidla ochrany údajů, profesní pravidla a související bezpečnostní opatření, včetně pravidel dalšího předávání osobních údajů do další třetí země nebo mezinárodní organizaci, která jsou v dané třetí zemi nebo mezinárodní organizaci dodržována, judikaturu a mezinárodní závazky, které daná třetí země nebo mezinárodní organizace přijala, nebo jiné závazky vyplývající z právně závazných úmluv nebo nástrojů, jakož i z její účasti v mnohostranných či regionálních systémech, zejména pokud jde o ochranu osobních údajů, což zahrnuje mezinárodní dohody v jiných oblastech, jejichž součástí je přístup k údajům nebo sdílení informací, a proto je nezbytné posouzení takových mezinárodních dohod;
H. vzhledem k tomu, že Soudní dvůr EU v rozsudku ve věci Schrems I jasně uvedl, že Komise je „při přezkumu úrovně ochrany poskytované třetí zemí povinna posoudit obsah pravidel platných v této zemi, která vyplývají z vnitrostátních předpisů nebo mezinárodních závazků této země, jakož i praxi směřující k zajištění dodržování těchto pravidel, přičemž musí Komise podle čl. 25 odst.
2 směrnice 95/46/ES přihlédnout ke všem okolnostem souvisejícím s předáním osobních údajů do třetí země“ (bod 75);
I. vzhledem k tomu, že činnost zpravodajských služeb a sdílení informací se třetími zeměmi jsou vyloučeny z působnosti právních předpisů EU, pokud jde o členské státy, neboť patří do působnosti nezbytného posouzení odpovídající úrovně ochrany osobních údajů poskytované třetími zeměmi, jak potvrdil Soudní dvůr ve svých rozsudcích ve věcích Schrems I a II;
J. vzhledem k tomu, že normy v oblasti ochrany údajů nejsou založeny pouze na stávajících právních předpisech, ale také na jejich uplatňování v praxi, a vzhledem k tomu, že Komise při přípravě svého rozhodnutí posuzovala pouze právní předpisy, a nikoli jejich skutečné uplatňování v praxi;