כז.  אין עוד בינה  במקֻבלים,  עבדה עצה מביניהם, נסרחה חכמתם



	
	כז. אין עוד בינה במקֻבלים, עבדה עצה מביניהם, נסרחה חכמתם
	








אִישׁ שָׂעִיר וּמְקֻבָּל שָׁאַל מִמֶּנִּי:

אַיֵה נָא צַד מִזְרָח לִפְרֹשׂ כַּפַּיִם,

וּלְהִתְפַּלֵּל לִפְנֵי רֹכֵב שָׁמַיִם,

כִּי בַמָּקוֹם הַזֶּה כַּגֵּר הִנֶּנִּיּ?





וָאֹמַר לוֹ: מֵעִיר הַזֹּאת אֵינֶנִּי,

כִּי בָאתִי בַמָּלוֹן רַק מִיּוֹמַיִם;

בְּתְחִנָּתִי לִבִּי לִירוּשָלַיִם,

כִּי לֹא נָבִיא, לֹא בֶן־נָבִיא עוֹדֶנִּי.





אַךְ מִי אַתָּה? – חָכָם וּמְקֻבָּל אָנִי –

אִם הַקַּבָּלָה אוֹר תָּפִיץ עָלֶיךָ,

אֵיךְ מִמֶּנִּי תִשְׁאַל: אַיֵה הָרוּחַ? –





וַתִּפָּעֶם רוּחוֹ, עוֹד לֹא עָנָנִי;

וָאֹמַר לוֹ: רוּץ נָא, שׁוּב לִמְקוֹמֶךָ

פֶּתִי, רֹדֵף קָדִים, אוֹ רֹעֶה רוּחַ! –









את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/36972