פרופ' רפאל די־לה פרגולה ז"ל



	
	פרופ' רפאל די־לה פרגולה ז"ל
	



הרב הראשי לקהלת אלכסנדריה.

כרעם משמים החרידתנו השמועה המעציבה שבאה מפלורנצה על מות
רבנו הגדול פרופיסור רפאל די לה פרגולה ביום הששי י״ב אלול. זה יותר מארבעה
חדשים נסע המנוח מאלכסנדריה להרפא ממחלתו האנושה אשר חלה בה; בזמן האחרון
הגיעו ממנו ידיעות טובות כי הולך ושב לאיתנו. והנה ביום השבת הודיעו
מפלורנצה במברק לראש עדתנו כי הרב הגדול נקטף בדמי־ימיו מארץ החיים, רחוק
מבני־קהלתו אשר אהבוהו וכבדוהו עד מאד.

אי אפשר לתאר את הצער הגדול שגרמה השמועה הפתאומית הזאת
לכל אנשי הקהלה: אבדה גדולה אבדה העדה היהודית; אבדה שאינה חוזרת! אין לך
בית אשר לא קוננו עליו כעל מות בן יקר ממשפּחתם; כי פרופ׳ דִי לה פרגולה
היה אדם מורם מעם בשאר־־רוחו ובתכונות־נפשו היקרות; אהוב ורצוי לכל בני
עירנו בלי הבדל מפלגה ומעמד; איש־הרוח שידע להלוך לפי רוחו של כל אדם.
במתק־לשונו ובחיוכו הרגיל תמיד על שפתותיו, באמרותיו המלאות חן ושכל, ידע
להטיף לפני שומעיו דברים נמרצים וישרים שיקלעו אל המטרה, ולא לחנם דבקה
אחריו נפש בני הנעורים לאהבה אותו ביראת הכבוד; הוא השכיל תמיד להצית בקרבם
אש אהבה ללאומיות ולכל קדשי האומה.

מטבעו היה המנוח בעל מזג רך, ענו יותר מן המדה, רחמן ומיצר
בצרת אחרים. תמיד הקדיש חלק מהכנסותיו לדברים שבצדקה, ויחלק ביד נדיבה לכל
עני וקשה־יום הבא לשאול את עזרתו. בקצרה: בפרופסור רפאל די לה פרגולה היו
כל המעלות והמדות הטובות שמנו חכמים ברב; ובמות האיש הגדול רב־־פעלים
אבדה כנסת ישראל האלכסנדרונית את אחד מראשיה ומחזיקיה בעתים הרעות האלה.
הוא היה נושא את דגל התורה, מחזיק בדק היהדות ושומר חומותיה. הצעירים היו
באים לבית הכנסת בימי החגים רק כדי לשמוע את נאומיו הנפלאים וליהנות
מדבריו, ותמיד ידע הרב המנוח למצא מלה חדשה לעוררם אל היהדות.

רבנו הגדול היה מהלאומים הנלהבים לציון והחיתה, ויחד עם
הרה״ג הראב״ד אברהם אביכזיר שליט״א, – יבדל לחיים – היו באי כחם של הציונים
המזרחים באלכסנדריה. בנאומיו, בקש תמיד המנוח הזדמנות להשפיע על העם להכניס
בקרבו את חבת־־ארצנו למען יתמוך במוסדותיה.

בירית אבן הפנה להמכללה העברית בירושלם על הר הצופים,
הוזמן המנוח – ע״י ד״ר ויצמן נשיא ההסתדרות הציונית העולמית – יחד עם הברון
פ׳ליקס די מנשה, להיות נוכחים בחגיגה בתור באי כחה של היהדות במצרים.
ובהזדמנות זו השתמש רבנו לבקר את הארץ ואת אחדות ממושבותיה העבריות. ובשובו
לאלכסנדריה מסר לפני קהל גדול מחשובי העדה ונכבדיה את רשמיו היפים על ארץ
ישראל. עודני זוכר את התפעלותו הגדולה אז, ואת ידיעתו לתאר כל פרט קטן
באמנות מצוינה, כיד דברנותו הטובה עליו, בעת ההיא היינו כלנו מוקסמים ממש
מדבריו.

גולי ארץ ישראל שגלו לעירנו בימי המלחמה העולמית זוכרים
עדיין היטב את אישיותו הנחמדה של מתנו הגדול הזה, את אדיבותו, את התענינותו
הרבה בסדורם. כמה עבד וטרח בזה; הוא השתתף בועד הגדול השלטוני אשר
בראשו עמדו: מושל אלכסנדריה, קונסולי אנגליה, צרפת, רוסיה, ספרד ועוד, ויקח
גם חלק פעיל “בועד העזרה” ובועדת בתי הספר.

גם הגברת אשתו, ע״י השפעתו של אישה המנוח, נכנסה לעבודה
מהרגע הראשון של ביאת הגולים לעירנו, היא השתתפה גם ב״ועדת הנשים" אשר
הגברת ר׳ רפי אשת הקונסול הצרפתי הייתה נשיאה. הגברת די לה פרגולה יחד
עם הגברת דנון מנהלת ביה״ס לבנות לחכי״ח, יסדו בית מלאכה לתפירה ורקימה ע״י
בית הספר שנפתח “בורדיאן” בי״ס שנתן עבודה לצעירות אחדות הנמצאות בבתי
המחסת: גבארי, מפרוזה וורדיאן.

הרב המנוח היה יליד איטליה, השלים את למודיו במכללה
בפלורנצה. הוא יצק מים על ידי המנוח הרב מרגוליס ז״ל, כהן בתור רב ומו״ץ
בעיר גוריציה בחרש אדר התר״ע נמנה לרב ראשי לעדת היהודים באלכסנדריה, ויכהן
בה שלש עשרה שנה. לפני חדש נתכבד ע״י מלך איטליה באות הכבוד
“קומנדטורי”.

בן ארבעים וארבע שנה היה המנוח במותו. הוא עזב אב, – אמו מתה עליו זה כשנה וחצי – אשה וארבעה ילדים.

קהלת היהודים באלכסנדריה לא תשכח לנצח את רבה האהוב והיקר פרופיסור רפאל די לה פרגולה ז״ל.

יהיה זכרו ברוך!

אלכסנדריה י״ד אלול תרפ״ג.










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/41345