פורים בתל-אביב



	
	פורים בתל-אביב
	



בפורים אין אומרים הלל. היה נס, ניצלו היהודים משמד, אבל
איזה דבר מדאיב קרה בנס זה. חכמינו, כותבי מגילת אסתר, התביישו להזכיר בה
את שם ה', הזכירוהו רק ברמז, והיכן? "יבוא "המלך "והמן “היום –אוי לאותה
בושה! וכל הנס נתגלגל ובא ע”י אסתר המלכה, בחורה יתומה. שנכבשה למלך טפש
ומנוול, שמאסף נשים לאין מספר להתעלל בהן.

אכן הנס היה יוצר מן הכלל. תמיד, כידוע, אלה האנשים או
הנשים המתקרבים למלכות, משתדלים להחניף לתקיף ולקומיסר הצורר, ולהשליך
שיקוצים על בני עמם, להלשין עליהם ולהתבדל מאחיהם הנרדפים. וכאן באה אסתר
ואומרת בפה מלא: “כי נמכרנו אני ועמי להשמיד להרוג ולאבד”. כוללת את עצמה
בתוך כלל ישראל, נסים שבנסים הפלא ופלא! הקרובה למלכות לא שכחה את עמה
ודורשת טובתו במסירות נפש.

ואף על פי כן הלב דוי. ודברי שמעון ולוי בוקעים ועולים
מאליהם: כזונה יעשה את אחותנו? רבש"ע! אל נא נצטרך לנסים שכאלה. רחם על
בנות ישראל ולא תמסרנה להגי ולשעשגז ולשאר הנבלים.

והכיעור שבאסתר המלכה מציגים לראוה בעיר העברית הראשונה
תל-אביב בכל שנה ושנה. יש נשף מסורתי – אוי ואבוי למסורת זו – ובה בוחרים
איזו תימנית תמימה, ספרדיה או אשכנזית, מעמידים אותה לעיני בוחנים הבקיאים
במסכת סוטה, מסירים מעליה את עטרת הצניעות, המקשטת את בנות אברהם אבינו
ומכריזים עליה: הנה אסתר המלכה. ובפרסום זה עוברת עתה התימנית כל רחבי
אירופה ומכינים ממנה פילמים, המעידים על העם העתיק, שסר מדרך המסורת
האמיתית, דרך המוסר והצניעות.

דבר תרפ"ט










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/44036