לְמֶרְחַבְיָה



	
	לְמֶרְחַבְיָה
	








לִמְלֹאת שְׁלֹשִׁים שָׁנָה לְבִנְיָנָהּ

עָבְרוּ שְׁלֹשִׁים שָׁנָה מֵאוֹתוֹ יוֹם רוּח וְסַעַר,
בּוֹ רָכְבוּ ד"ר א. רוּפִּין וִיהוֹשֻעַ חַנְקִין מֵחֵיפָה לְצִידוֹן
– אֳנִיָּה לֹא הִפְלִיגָה בְּאוֹתוֹ יוֹם מִפְּנֵי הַסְּעָרָה וְדֶרֶךְ
עֲגָלָה טֶרֶם תִּהְיֶה – כְּדֵי לְהַגִּיעַ לְבֵּירוּת,
בְּהִשְׁתַּדְּלוּתָם לְהַשִּׂיג אִשׁוּר לַאֲדָמָה רִאשׁוֹנָה זוֹ
בְּעֵמֶק יִזְרְעֶאל, אַדְמַת פוּלִיָּה, שֶׁנִּרְכְּשָׁה לְשֵׁם הַחֲיָאָה
וְהַפְרָאָה, מֵאֵת מִשְׁפַּחַת סוּרְסוּק, וּמוֹשֵׁל הַמָּחוֹז
הַתֻּרְכִּי בַּיָמִים הָהֵם, הַקַּיְמַקַם בְּנַצֶּרֶת, מֵאֵן לָתֵת
הַסְכָּמָתוֹ לְעֻבְדָּה זוֹ וְאַף הֵבִיא שׁוֹטְרִים וְגֵרֵשׁ מִן
הַמָּקוֹם אֶת הָעוֹבְדִים הָרִאשׁוֹנִים שֶׁבָּאוּ אֵלָיו, וְגַם לְאַחַר
הָאִשּׁוּר מִן הַמֶּמְשָׁלָה הַמֶּרְכָּזִית בְּקוּשְׁטָא לֹא חָדַל
לְהָצִיק לִמְחַיֵּי הַשְּׁמָמָה וְלִרְדֹּף אוֹתָם כְּכָל אֲשֶׁר
יָכֹל.

לֹא קִבְּלוּ עֻבְדָּה זוֹ וְלֹא הִשְׁלִימוּ אִתָּהּ גַּם
“תַּקִּיפֵי” הַסְּבִיבָה, רָאשֵׁי חָמָס וָשֹׁד, אֲשֶׁר נָתְנוּ חִתִּיתָם
עַל כָּל עֵמֶק יִזְרְעֶאל, וְלֹא יָכְלוּ לִרְאוֹת בְּעַיִן טוֹבָה
יִשּׁוּב עִבְרִי שׁוֹכֵן בָּדָד בָּעֵמֶק וְאֵינוֹ נִזְקָק לְחָסוּתָם
וְהַשְּׁמִירָה עָלָיו אֵינָהּ נִמְסֶרֶת לְיָדָם, כְּמִנְהַג
הַמּוֹשָׁבוֹת בַּגָּלִיל עַד הָעֵת הַהִיא, עֵת קוּם “הַשּׁוֹמֵר”.
וְהַיִּשּׁוּב הַקָּטָן לֹא יָדַע שָלֵו.

“בְּט”ו בִּשְׁבָט תַּרְעַ“א – מְסַפֵּר יוֹסֵף
רַבִּינוֹבִיץ בְּחוֹבַרְתּוֹ עַל “מֶרְחַבְיָה” – נָפַל הַקָּרְבָּן
הָרִאשׁוֹן שֶׁל הִתְיַשְּׁבוּתֵנוּ בָּעֵמֶק, יְחֶזְקֵאל נִיסָנוֹב ז”ל.
הוּא וַחֲבֵרוֹ נָתָן בֶּרְגְמַן הָלְכוּ בַּעֲגָלָה לְיַבְנְאֵל לְהָבִיא
אִינְוֶנְטָר שֶׁהוּכַן לַמֶּשֶק הֶחָדָשׁ בְּמֶרְחַבְיָה. הַדֶּרֶךְ בֵּין
שָׂרוֹנָה לְבֵין בֵּית־גַּן נֶחְסְמָה עַל יְדֵי שׁוֹדְדִים. חֲבֵרֵינוּ
פִּנּוּ לָהֶם דֶּרֶךְ בְּתוֹךְ מְטַר יְרִיּוֹת, וְאַחַד הַכַּדּוּרִים
פִּלַּח אֶת רֹאשׁוֹ שׁל יְחֶזְקֵאל נִיסָנוֹב, שֶׁבָּא אֵלֵינוּ צָעִיר,
מְלֵא מֶרֶץ וֶאֱמוּנָה, מֵהָרֵי קַוְקַז וְשָׂם לוֹ לְמַטְרַת חַיָּיו –
הֲגָנָה עַל אַדְמַת יִשְׂרָאֵל.

מָרְדָה גַּם הַשְּׁמָמָה עָצְמָהּ וְשָלְחָה
בַּמִּתְיַשְּׁבִים אֶת כָּל תַּחֲלוּאֶיהָ – קַדַּחַת, טִיפוּס,
דִיזֶנְטֶרִיָּה, מַחֲלוֹת עַיִן וּמַחֲלוֹת עוֹר. מַיִם טוֹבִים
לִשְׁתִיָּה לֹא הָיוּ, אַךְ בִּצּוֹת הַמְּאֵרָה הֵכִילוּ דֵי רְטִיבוּת
לְפַרְנָסַת הָאֲנוֹפֶלֶס. וְהַשְּׁמָמָה גָּזְלָה אֶת שֶׁלָּהּ. בֵּין
קָרְבְּנוֹת הַמַּחֲלָה הָרִאשׁוֹנִים הָיָה גַּם שְׁלֹמֹה כֹּהֵן, עֶלֶם
בֶּן 17 שָׁנָה, בַּעַל עֵינֵי תְּכֵלֶת וּפָנִים אֲצִילִים. הוּא בָּא
אֵלֵינוּ מִסְּטַנִיסְלַב. אָבִיו־זְקֵנוֹ – רֹאשׁ הָעִיר סְטַנִיסְלַב –
לִוָּה אֶת נֶכְדּוֹ הַצָּעִיר אַרְצָה וְשָׁלַח אֶת בִּרְכָתוֹ לְאֶרֶץ
הַקֹּדֶש… שַׁתְקָן הָיָה וּמָסוּר לַמָּקוֹם לְלֹא גְבוּל. הוּא הָעֳבַר
לְחֵיפָה… אוּלָם אֶת כְּפָרוֹ לֹא שָׁב לִרְאוֹת עוֹד".
בָּנִים שָׁבִים לִגְּבוּלָם מִקַּוְקַז וּמִסְּטַנִיסְלַב
– קָרְבָּנָם נִרְצָה. נִצְחוּ הַמְּחַיִּים. נִצַּח הָרָצוֹן
הַטָּהוֹר, הָאֱמוּנָה בְּצִדְקַת הַמַּעֲשֶׂה, הַהַתְמָדָה.
מֶרְחַבְיָה שׁוֹקֶקֶת חַיִּים וַעֲבוֹדָה. גִּבְעוֹתֶיהָ צוֹפוֹת פְּנֵי עֵמֶק־יִזְרְעֶאל הַשּׁוֹקֵק חַיִּים וַעֲבוֹדָה.

הַמַּמְשִׁיכִים בְּבִנְיַן מֶרְחַבְיָה שָׂמִים פְּנֵיהֶם
אֶל עֵבֶר הַהַתְחָלָה שֶׁמִּלִּפְנֵי שְׁלֹשִׁים שָׁנָה וְאוֹמְרִים
לְהַקְרִין מוּל פְּנֵי מַנִּיחֵי הַיְסוֹד מִזִּיו חֵן הַהֶמְשֵׁךְ
הַנֶּאֱמָן.

נִתְבָּרֵךְ כֻּלָּנוּ יַחַד, בְּתוֹךְ אֲפֵלַת הַיָּמִים
הָאֵלֶּה, בַּמִּפְעָל הָאֶחָד הַחַי וּמְחַיֶּה, אֲשֶׁר חֲזוֹנוֹ אַחֲוַת
עַמִּים וְאַחֲוַת עוֹבְדִים וּגְאֻלַּת יִשְׂרָאֵל בְּתוֹךְ עוֹלָם
מְשֻׁחְרָר מִמְּצוּקוֹתָיו.


אייר תש"א














את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38539