חלום חזיון לילה



	
	חלום חזיון לילה
	







1


שַׁעֲשֻׁעִים וּמוֹרָא עֹנֶג וָפַחַד,

תִּמָּהוֹן וָנֹעַם הָיוּ לִי יַחַד,

לִרְאוֹת בַּחֲלוֹמִי כַּר נִרְחָב אֵין קֵצֶה;

יַעְטוֹף אָדָם רָב כַּעֲטוֹף הַיָּם מַיִם,

לִשְׁאוֹן קוֹל דָּכְיָם תִּצַּלְנָה אָזְנַיִם,

וּכְגַלִּים נָעִים כָּל הָעָם מִקָּצֶה.




2


אֶל רֹאשׁ הַר תָּלוּל עֵינֵי כֻלָּם יִטּוּ,

אֶל הֵיכָל נוֹרָא שָׁם בָּנוּי יַבִּיטוּ,

וּבַת מֶלֶךְ רָב בַּחַלּוֹן נִשְׁקֶפֶת;

אֶת עֵינֵיהֶם תֹּאחַז לִבָּם לָקַחַת,

וּבְרִשְׁפֵי אַהֲבָה כִּלְיוֹתָם פּוֹלַחַת,

וּבְיָפְיָהּ כִּי רָב אֶת רוּחָם שׁוֹאֶפֶת.




3


וּכְחַסְרֵי לֵבָב לָכֵן שָׁם יַעֲמוֹדוּ,

וּבְסַעַר טוֹרֵד מִשָּׁם לֹא יִדּוֹדוּ,

כִּכְלוּאֵי בֵית כֶּלֶא צֵאת בַּל יוּכָלוּ,

מִיֵּין דּוֹדֶיהָ שִׁכָּרוֹן מָלָאוּ,

וּכְמוֹ רוּחוֹת עִוְעִים אֶל קִרְבָּם בָּאוּ,

וּבְאַהֲבָתָהּ שָׁגוּ וַיִּתְהוֹלָלוּ.




4


אַף אָמְנָם כִּי כֵן הִיא מִכְלַל כָּל יֹפִי,

תַּמָּה וּבָרָה לֹא יֵשׁ בָּהּ כָּל דֹּפִי,

וּכְלִילַת כָּל הוֹד כָּל חַמוּדוֹת סֶלָה;

קוֹלָהּ מֶה עָרֵב מִנְּגִינוֹת כָּל זָמֶר,

שֵׂכֶל מִלֶּיהָ טוֹב מִיַיִן חָמֶר,

לֹא כָל מַהְלָלָהּ אוּכַל אֲמַלֵּלָה.




5


מִסָּבִיב לָהּ עָמְדוּ כָל עֲבָדֶיהָ,

וּבְיָדָם יַחְזִיקוּ פָּעֳלֵי כַפֶּיהָ,

אֲשֶׁר תַּפְלִיא עֲשׂוֹת חֶדֶר בֶּחָדֶר;

אַמְהוֹתֶיהָ נִצָּבוֹת לָהּ מִמַּעַל,

וּמִגְדָּנוֹת תִּזְרֶינָה אֶל כָּל בַּעַל,

הַבָּא שָׁם לִרְאוֹת בִּכְבוֹד כָּל הַהֶדֶר.




6


גַּם חִידוֹת מִקֶּדֶם פִּיהָ יַבִּיעַ,

וּלְנַסּוֹת רוֹאֶיהָ אַךְ בָּם תָּרִיעַ,

וּמֵאָז אֵין מַשְׂכִּיל מָצָא אוֹתָמוֹ;

כִּי זֶה אוֹמֵר כֹּה זֶה הֵפֶךְ מִמֶּנּוּ,



וּמִי לִבּוֹ הַשְׁמֵן1 שׁוֹמֵעַ אֵינֶנּוּ,



רַק יָחוּשׁ יֹאכַל בַּטּוֹב יֻתַּן לָמוֹ.




7


וּכְבוֹא גַּם אָנִי אֶל הַהֲמֻלָּה שָׁמָּה,

וָאֶשְׁתּוֹמֵם עַד רוּחִי בִי לֹא קָמָה,

אַחַר פָּנִיתִי לֵב מַה זֹּאת לָדַעַת;



מַה מִּשְׁפַּט הַבַּת זוּ2 וּמֶה כָל אֵלֶּה?



מֶה חִידוֹתֶיהָ כָּל פּוֹתֵר בָּם יֵלֶא?

הָבָה חִקְרֵי לֵב גַּם אֹזֶן שׁוֹמַעַת!






8


עֲדֵי הֶאֱמַנְתִּי כִּי אֶת כֹּל מָצָאתִי,

וּשְׂכָרִי מַה יֻּתַּן לִי? אָז קָרָאתִי.

וַיַעֲנוּ: בַּת הַמֶּלֶךְ הֵן לָךְ תֶּהִי;

וָאֶתְּנָה קוֹלִי: הֵן הַכֹּל יָדַעְתִּי,

אִמְרוּ לַמֶּלֶךְ כּי אִמְרוּ שָׁמַעְתִּי:

“מִי יַגִּיד לִי זֹאת הוּא חָתָן לִי יֶהִי”.




9


וּמְדַבֵּר עוֹדֶנִּי חִישׁ הִבְהִילוּנִי

סָרִיסֵי הַמֶּלֶךְ, וַיּוֹבִילוּנִי

אֶל רֹאשׁ הָהָר אֶל הַהֵיכָל שָׁמָּה,

מִתָּא אֶל תָּא עַד חֶדֶר בַּת הַמֶּלֶךְ;

שָׁם עָמְדוּ לֵאמֹר: עַד פֹּה עִמָּךְ נֵלֶךְ,

וּלְבַדְּךָ אַתָּה בּוֹא עַתָּה לִפְנִימָה.




10


בָּלָּאט דָּפַקְתִּי: פִּתְחִי לִי שָׂרָתִי!

הֵן בִּדְבַר הַמֶּלֶךְ אֵלַיִךְ בָּאתִי.

וַתַּעַן לֵאמֹר: הַס! לֹא תָבוֹא הֵנָּה;

הָאֲפֵר מֵעַל פָּנַי הֵן הֲסִירוֹתִי,



מַלְבּוּשַׁי פָּשַׁטְתִּי, כִּי לֹא זַמּוֹתִי3



כִּי עֵינֵי אָדָם פֹּה אוֹתִי תֶּחֱזֶינָּה.




11


בַּנְתִּי – וּבְחָזְקָה הַדֶּלֶת פָּתַחְתִּי,

וָאֵט אֵלֶיהָ גַּם עֵינַי פָּקַחְתִּי,



וַאֲהָהּ! חִיל וָרֶטֶט שֹׁד וּמִגְעֶרֶת4!



מִכָּל הַחֲמוּדוֹת מֵרָחוֹק רָאִינוּ,

אֵין בָּהּ אַף אַחַת כִּי אַךְ רַק דִמִּינוּ,

אָמְנָם יֵשׁ בָּהּ אַחַת אֲבָל אַחֶרֶת.




12


אֵין יֹפִי אֵין חֵשֶׁק אַף אֵין כָּל נֹעַם,

אֵין עָרֵב אֵין עֹנֶג אַף אֵין טוּב טַעַם,

אֵין שֵׁמַע אֵין מַרְאֶה אֵין מַחְמַד עָיִן;

אֵין דַּמּוֹת וּדְמוּת אֵין חֵקֶר וָשֵׂכֶל,

כִּי אֵין גַּם מִשְׁגֶּה וּפְתַיּוּת וָסֶכֶל,

אֵין חִידָה וָסוֹד אַף כָּל רַעְיוֹן אָיִן.




13


מַרְעִיד עָמַדְתִּי אֶת כַּפַּי סָפַקְתִּי,

וָאֶפּוֹל עַל פָּנַי וּמַר צָעַקְתִּי:

"הָהּ עוֹכֶרֶת אָדָם אֵיךְ רִמִּיתִינוּ!

מִי אַתְּ וּמִי אָבִיךְ הֲלֹא תַגִּידִי,

אֱמֶת כָּל חֶפְצִי אַל נָא עוֹד תַּכְחִידִי:

אֵיפֹה רַבּוֹת אֵלֶּה בָּם פִּתִּיתִינוּ?"




14


פִּתְאֹם נֶעְלָמָה אַךְ קוֹלָהּ עָנָנִי:

"הֵאָלֵם בֶּן אָדָם! דֹּם וּשְׁמָעֵנִי,

בַּת אֵל אֱלֹהִים – הַבְּרִיאָה הֵן אָנִי!

הוּא אֶחָד גַּם אָנִי אַחַת הִנֵּנִי,

גַּם רַבּוֹת גַּם שׁוֹנוֹת אַךְ בָּך יִקְרוּנִי,

עֵינֶיךָ רִמּוּךָ – כִּי אִם יִרְאוּנִי."




15


"עַתָּה צֵא מִזֶּה שׁוּב לִמְקוֹמוֹתֶיךָ,



רֵד מַהֵר וּבוֹאָה אֶל רִבּוֹתֶיךָ5."



וּבְטֶרֶם תִּקְרָא וּנְעָרֶיהָ בָאוּ;

תָּמְכוּ בִזְרוֹעוֹתַי חִישׁ וַיְקִימוּנִי,

מִתָּא אֶל תָּא הַחוּצָה הוֹצִיאוּנִי,

מִן הָהָר אֶל הָעָם אוֹתִי נָשָׂאוּ.




16


שָׁמָּה הִנִּיחוּנִי – וָאַבִּיט בָּמוֹ,

כִּי עוֹדָם שׁוֹגִים בַּאֲשֶׁר דִּמּוּ לָמוֹ;

גַּם אֶל בַּת מֶלֶךְ פָּנַי הֲסִבֹּתִי,

עוֹד אוֹתָהּ בַּחַלּוֹן מֵרְאוֹת נִבְעַתִּי;

מֵעִמְקֵי לֵב כּוֹאֵב קוֹל רָם נָתַתִּי:

הָהּ! מִשְׁגֶּה אַחַי!! – וּבְכֵן הֱקִיצוֹתִי.




17


וָאָשִׁיב אֶל לִבִּי הַחֲלוֹם חָלַמְתִּי,

וַאֲשֶׁר הֱשִׁיבַתְנִי אֶל לִבִּי שַׂמְתִּי,

וּשְׁמָהּ הַנּוֹרָא שֵבּוֹ לִי נוֹדָעָה;

כָּל הַמַּרְאֶה הַלָּז אָז לִי פָתַרְתִּי,

וּמֵרֹאשׁ עַד סוֹף דָּבָר לֹא הוֹתַרְתִּי,

אַךְ מָה הִיא הָאַחַת? עוֹד לֹא אֵדָעָה.




18


אָמְנָם חֹק אֶחָד הוּא אֲבָל הוּא פֶלְאִי,

וּבוֹ יִיצַר יוֹצְרוֹ אֶת כָּל הַכֶּלִי,

וּמַעֲשֵׂי אֵל כֻּלָּם מֶנּוּ יֵצֵאוּ;

רַבִּים גַּם שׁוֹנִים בָּרוּם וּבַשְּׁפֵלָה,

בִּיסוֹדָם אֵינָם רַק הָאֶחָד סֶלָה,

אַךְ מָה הָאֶחָד? אִישִׁים הִנָּבֵאוּ!











לפי ישעיה ו, י.  ↩



זו – זאת.  ↩



זמותי – חשבתי, לפי איוב יז, יא.  ↩



מגערת – קללה, כמו מגרעת, לפי דברים כח, כ.  ↩



רבותיך – רבואותיך, אלפיך, לפי נחמיה ז, עא.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/41367