ילדי רב החובל גרנט - כרך ה



	
	ילדי רב החובל גרנט - כרך ה
	



פֶּרֶק א: הָאֳנִיָה “מַקַרִי”


אִם עַד עַכְשָׁיו הָיָה עוֹד אֵיזֶה שְׁבִיב שֶׁל
תִּקְוָה בְּלֵב גְלֶנֶרְוַן וּבְנֵי לִוְיָתוֹ לִמְצֹא אֶת רַב־הַחוֹבֵל
גְרַנְט, הִנֵה דָעַךְ גַם שְׁבִיב זֶה לְגַמְרֵי. בָּא הָרֶגַע שֶׁל
יֵאוּשׁ מָחְלָט וְשֶׁל הַכָּרַת אִי־הָאֶפְשָׁרוּת לְהַשִׂיג אֶת
הַמַטָרָה שֶׁהִתְווּ לָהֶם! לְאָן עֲלֵיהֶם לִפְנוֹת כָּעֵת? אֶל אֵיזֶה
צַד עֲלֵיהֶם לְהַמְשִׁיךְ אֶת חִפּוּשֵׂיהֶם וּבְאֵילוּ אֶמְצָעִים?
“דוּנְקָן” אָבְדָה וּבִלְעָדֶיהָ אִי־אֶפְשָׁר לַעֲשׂוֹת כְּלוּם.

כֵּן, שְׁלִיחוּתוֹ שֶׁל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן נָחֲלָה
מַפָּלָה גְמוּרָה. הַגוֹרָל הַמַר רָדַף אֶת הָאִישׁ הַנָדִיב הַזֶה,
בְּשִׂימוֹ עַל כָּל צַעַד וָשַׁעַל מַעֲצוֹרִים וּמִכְשׁוֹלִים שׁוֹנִים
עַל דַרְכּוֹ, כְּאִלוּ רָצָה לְהִתְעַלֵל בּוֹ.

וּמֶה הָיָה עָלָיו לַעֲשׂוֹת כָּעֵת? הֲיִלָחֵם? הַלוֹרְד
גְלֶנֶרְוַן יָדַע הֵיטֵב אֶת אִי־הָאֶפְשָׁרוּת שֶׁל מִלְחָמָה זוֹ עִם
הַמְנִיעוֹת שֶׁגָבְרוּ עָלָיו. וְלָכֵן הֶחְלִיט לְהִכָּנַע
לִפְנֵיהֶן.

מֶרִי גְרַנְט הֶחֱרִישָׁה וְלֹא הִזְכִּירָה אַף פַּעַם
אֶת שֵׁם אָבִיהָ. מְדֻכָּאָה מִן הָאָסוֹן שֶׁקָרָה לְ“דוּנְקָן”,
שֶׁנָפְלָה בִּידֵי הַשׁוֹדְדִים, כָּבְשָׁה אֶת צַעֲרָהּ הַגָדוֹל
בְּלִבָּהּ. יָתֵר עַל כֵּן: הִיא הִתְאַמְצָה לְנַחֵם וּלְעוֹדֵד אֶת
הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה. כָּעֵת לֹא הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה הָיְתָה מְנַחֶמֶת אֶת
מָרַת מֶרִי, אֶלָא לְהֵפֶךְ – בַּת רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט נִחֲמָה אֶת
הָאִשָׁה הַצְעִירָה וְעוֹרְרָה אֶת רוּחָהּ. הָעַלְמָה הַצְעִירָה
הֵבִינָה שֶׁעַכְשָׁיו בָּא הַקֵץ לַכֹּל. וְהִיא הָיְתָה הָרִאשׁוֹנָה
שֶׁהִצִיעָה לַחֲזֹר לִסְקוֹטְלֶנד. ג’וֹן מַנְגֶלְס הִתְפַּלֵא עַל
יְכָלְתָּהּ לִמְשֹׁל בְּרוּחָהּ, הוּא נִסָה פַּעַם לֶאֱמֹר, שֶׁעֲלֵיהֶם
לְנַסוֹת שׁוּב אֶת מַזָלָם וּלְחַפֵּשׂ אַחֲרֵי רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט,
אֲבָל מֶרִי הִפְסִיקָה אוֹתוֹ בְּמֶבָּטָה וְאָמְרָה:

– לֹא, מַר ג’וֹן, עַכְשָׁיו יֵשׁ עָלֵינוּ לַחֲשֹׁב רַק
עַל אֵלֶה, שֶׁבִּמְסִירוּת־נֶפֶשׁ כָּזוֹ חָשׁוּ לְעֶזְרַת אֲחֵרִים
מִבְּלִי לָחוּס עַל עַצְמָם. הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן צָרִיךְ עַכְשָׁיו
לָשֹוּב בַּחֲזָרָה לְאֵירוֹפָּה. הוּא נָשָׂא וְסָבַל לְמַדַי בִּשְׁבִיל
אֲנָשִׁים זָרִים לוֹ לְגַמְרֵי!

– כֵּן, צָדַקְתְּ, מָרַת מֶרִי, – הִסְכִּים רַב־הַחוֹבֵל
הַצָעִיר – צָרִיך לְדַבֵּר עַל לִבּוֹ שֶׁיָשׁוּב לִסְקוֹטְלֶנד. אֲבָל
אַתְּ אֵינֵךְ צְרִיכָה בְּכָל זֹאת לְהִוָאֵשׁ מִן הַתִּקְוָה לְהַצִיל
אֶת אָבִיךְ. אִם לֹא יִמָצְאוּ מִתְנַדְבִים לְהִסָפֵחַ אֵלַי, אֵלֵךְ
אֲנִי לְבַדִי לְחַפֵּשׂ אַחֲרֵי רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט, לַמְרוֹת כָּל
הַמַעֲצוֹרִים!

אַחֲרָיוּת גְדוֹלָה קִבֵּל עַל עַצְמוֹ ג’וֹן מַנְגֶלְס!
מָרַת מֶרִי יָדְעָה לְהַעֲרִיךְ זֹאת, וּבְמַבָּט שֶׁל הַכָּרַת־טוֹבָה
עֲמֻקָה הוֹשִׁיטָה לוֹ אֶת יָדָהּ, כְּאִלוּ חָפְצָה לָּתֵת בָּזֶה תֹּקֶף
לְהַבְטָחָתוֹ וּלְהַבִּיעַ אֶת הַסְכָּמָתָהּ.

אַחֲרֵי מוֹעֵצָה כְּלָלִית שֶׁל כָּל חַבְרֵי
הַמִשְׁלַחַת הָחְלַט לָלֶכֶת בַּהֶקְדֵם הָאֶפְשָׁרִי לְמֶלְבֶּרְן,
וּמִשָׁם לְאֵירוֹפָּה. בְּאוֹתוֹ יוֹם הָלַךְ רַב־הַחוֹבֵל אֶל הַנָמָל
לְהִוָדַע אֵיזוֹ אֳנִיָה מִתְכּוֹנֶנֶת לְהַפְלִיג בַּיָם. הוּא הָיָה
בָּטוּחַ שֶבֵּין עֵדֶן וּבֵין בִּירַת וִיקְטוֹרְיָה יֵשׁ קֶשֶׁר
תְּמִידִי. אֲבָל חָשַׁב וְטָעָה. בַּנָמָל הָיוּ רַק שָׁלֹשׁ אֳנִיוֹת,
וְאַף אַחַת מֵהֶן לֹא הָלְכָה – לֹא לְמֶלְבֶּרְן, וְלֹא לְסִידְנִי,
בָּהּ־בַּשָׁעָה שֶׁרַק מִן הַמְקוֹמוֹת הָאֵלֶה אֶפְשָׁר לִנְסֹעַ
יָשָׁר לְאַנְגְלִיָה, כִּי מִנְמָלִים אֲחֵרִים לֹא הָלְכוּ אֳנִיוֹת לְאֵירוֹפָּה.

זֶה הָיָה אָסוֹן חָדָשׁ. וּמַה יִהְיֶה עַכְשָׁיו?
הַלְחַכּוֹת לָאֳנִיָה חֲדָשָׁה? אֲבָל אֶפְשָׁר שֶׁיֻכְרְחוּ לְחַכּוֹת
זְמַן רַב מְאֹד, מִשׁוּם שֶׁהָאֳנָיוֹת בִּקְרוּ בְּמִפְרַץ טִיפוֹלְד רַק
לְעִתִּים רְחוֹקוֹת.

אַחֲרֵי הַרְבֵּה מַחֲשָׁבוֹת, וִכּוּחִים
וְשִׁקוּל־דַעַת, הֶחְלִיט גְלֶנֶרְוַן שֶׁהַמוֹצָא הַטוֹב־בְּיוֹתֵר הוּא
לָלֶכֶת מִיָד לְסִידְנִי דֶרֶךְ הַיַבָּשָׁה לְאֹרֶךְ הַחוֹף וְלַעֲלוֹת
שָׁם עַל אַחַת הָאֳנִיוֹת. וְהִנֵה הִצִיעַ פִּתְאֹם פַּגַנֶל הַצָעָה
חֲדָשָׁה, שֶׁאִישׁ לֹא קִוָה לָהּ.

הַגִיאוֹגְרָף הַמְלֻמָד הָיָה גַם הוּא בַּנָמָל וְשָׁם
נוֹדַע לוֹ, שֶׁאַחַת הָאֳנִיוֹת הַנִמְצָאוֹת שָׁם תַּפְלִיג בְּעוֹד
יָמִים מְעַטִים לְאוֹקְלֶנְד, בִּירַת אִיקָה – הָאִי הַצְפוֹנִי שֶׁל
נְיוּ־זִילֶנד. בָּאֳנִיָה זוֹ יָעַץ לְהִשְׁתַּמֵשׁ, בְּהוֹכִיחוֹ, כִּי
בְּאוֹקְלֶנְד יֵקַל עֲלֵיהֶם לִמְצֹא אֶפְשָׁרוּת לַחֲזֹר
לְאֵירוֹפָּה.

הַצָעַת פַּגַנֶל נֶחְקְרָה וְנִבְדְקָה הֵיטֵב עַל יְדֵי
כָּל בְּנֵי הַחֲבוּרָה. הַפַּעַם לֹא הִתְלַהֵב בֶּן־לִוְיָתָם הַמְלֻמָד
וְלֹא גָמַר אֶת הַהַלֵל עַל הַצָעָתוֹ זוֹ, אֶלָא הִסְתַּפֵּק רַק
בְּהוֹכָחוֹתָיו עַל אֶפְשָׁרוּתָה שֶׁל הִתְגַשְׁמוּת הַצָעָתוֹ,
בְּהוֹסִיפוֹ, שֶׁנְסִיעָה זוֹ תֶּאֱרַך לֹא יוֹתֵר מֵחֲמִשָׁה־שִׁשָׁה
יָמִים.

בְּמִקְרֶה, נִמְצֵאת אוֹקְלֶנְד בְּדִיוּק בַּמַקְבִּילָה
הַשְׁלֹשִׁים וָשֶׁבַע, שֶׁלְפִיהָ אָחֲזוּ תַּיָרֵינוּ אֶת דַרְכָּם
בְּעַקְשָׁנוּת רַבָּה, אֵין צָרִיךְ לֶאֱמֹר שֶׁפַּגַנֶל יָכוֹל הָיָה
לְהוֹכִיחַ בְּמוֹפְתִים חוֹתְכִים שֶׁהַצָעָתוֹ הִיא הַנְכוֹנָה גַם
מִפְּנֵי טַעַם זֶה, אֲבָל הוּא לֹא הִזְכִּיר כְּלוּם מִזֶה. אַחֲרֵי
שְׁתֵּי הַמַפָּלוֹת שֶׁנָחַל כְּבָר, לֹא רָצָה לְהָבִיא אֶת עַצְמוֹ גַם
לִידֵי שְׁלִישִׁית וּלְעוֹרֵר בְּלֵב חֲבֵרָיו תִּקְוָה חֲדָשָׁה,
שֶׁאֶפְשָׁר שֶׁתִּכָּזֵב גַם הִיא. מִלְבַד זֶה, גַם הוּא וְגַם חֲבֵרָיו
הָיוּ בְּטוּחִים, שֶׁאֶת רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט צָרִיךְ לְבַקֵשׁ אַךְ
וְרַק בְּ“יַבֶּשֶׁת אֶרֶץ”, וְאִלוּ נְיוּ־זִילֶנְד אֵינָהּ אֶלָא
קְבוּצַת אִיִים, וְלָכֵן לֹא יָכְלוּ לְהָבִיא אוֹתָהּ בְּחֶשְׁבֹּוֹן
כְּלָל. וּמִשׁוּם הָכִי עָבַר הַגִיאוֹגְרָף
בִּשְׁתִיקָה עַל מְקוֹם הִמָצְאָהּ שֶׁל אוֹקְלֶנְד, וְהִסְתַּמֵךְ רַק
עַל זֶה, שֶׁמִשָׁם אֶפְשָׁר יִהְיֶה בְּנָקֵל לָשׁוּב
לְאֵירוֹפָּה.

ג’וֹן מַנְגֶלס תָּמַךְ גַם הוּא בְּהַצָעָתוֹ שֶׁל
פַּגַנֶל, כִּי מָצָא אוֹתָהּ נוֹחָה וּמַמָשִׁית בְּיוֹתֵר. הוּא רַק
יָעַץ לְבַקֵר מֵרֹאשׁ וּלְהִתְבּוֹנֵן אֶל הָאֳנִיָה הַהוֹלֶכֶת
לְאוֹקְלֶנְד, טֶרֶם שֶׁיַחְלִיטוּ הַחְלָטָה גְמוּרָה. עֲצָתוֹ
נִתְקַבְּלָה מִיָד. מַנְגֶלְס, הַלוֹרְד, פַּגַנֶל, הַמַיוֹר וְרוֹבֶּרְט
הִשִׂיגוּ סִירָה וְנָסְעוּ בָּהּ אֶל הָאֳנִיָה שֶׁעָמְדָה רְחוֹקָה קְצַת
מִן הַנָמָל.

זוֹ הָיְתָה אֳנִיָה בַּעֲלַת שְׁנֵי תְּרָנִים, “מַקַרִי”
שְׁמָהּ, שֶׁהֵכִילָה שְׁתֵּי מֵאוֹת וַחֲמִשִׁים טוֹנוֹת, וְשֶׁבִּקְרָה
כְּבָר בְּחוֹפִים שׁוֹנִים בְּאוֹסְטְרַלְיָה וּבִנְיוּ־זִילֶנְד.

רַב־הַחוֹבֵל שֶׁל “מַקַרִי”, קִבֵּל אֶת אוֹרְחָיו
בְּגַסוּת. נִכָּר הָיָה מִיָד, שֶׁזֶהוּ בַּר־נָש בְּלִי כָּל
הַשְׂכָּלָה, בִּלְתִּי מְנֻמָס, שֶׁאֵינוֹ עוֹלֶה בִּמְאוּם עַל
מַלָחָיו.

פָּנָיו הָאֲדֻמוֹת וְהַנְפוּחוֹת הָיוּ בַּעֲלֵי
שִׂרְטוּטִים גַסִים; וְאַפּוֹ הַפָּחוּס, שְׂפָתָיו הֶעָבוֹת, יָדָיו
הָרְחָבוֹת וְהַשְׁמֵנוֹת, עֵינָיו הַקְטַנוֹת שֶׁהֵפִיקוּ עָרְמָה, כָּל
אֵלֶה הֵעִידוּ רַק מְעַט לְטוֹבַת בַּעֲלֵיהֶם. לְדַאֲבוֹנָם, לֹא הָיְתָה
בְּרֵירָה אַחֶרֶת לְתַיָרֵינוּ, וְלָכֵן הָיָה הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן
מֻכְרָח לָבוֹא עַל כָּרְחוֹ בִּדְבָרִים עִם אִישִׁיוּת פְּחוּתָה זוֹ,
בְּנַחֲמוֹ אֶת עַצְמוֹ בָּזֶה, שֶׁהוּא וּבְנֵי לִוְיָתוֹ יִצְטָרְכוּ
לְבַלוֹת בָּאֳנִיָה זוֹ לֹא יוֹתֵר מִשָׁבוּעַ אֶַחָד.

– מַד חֶפְצְכֶם כָּאן? – שָׁאַל רֹאשׁ הָאֳנִיָה בְּגַסוּת, כְּשֶׁהָאוֹרְחִים עָלוּ עַל הַסְפִינָה.

– דָבָר לִי אֶל רַב־הַחוֹבֵל, – עָנָה ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– אֲנִי הִנְנִי רַב־הַחוֹבֵל! וּמָה עוֹד?

– מַה שְׁמֶךָ?




1.jpg


האניה מקרי




– שְׁמִי הוּא וִילְיֶם הַלֵי – וּמִי אַתֶּם?

– זֶה יִוָדַע לְךָ אַחַר כָּך… הַהוֹלֶכֶת אֳנִיָה זוֹ לְאוֹקְלֶנְד?

– כֵּן, וּמָה עוֹד?

– מַהוּ מִטְָעָנהּ?

– כָּל מַה שֶׁנִתַּן לְמִקָח וּמִמְכָּר. הַמְשֵׁךְ!

– מָתַי הִיא מַפְלִיגָה?

– מָחָר בַּצָהֳרַיִם עִם גֵאוּת הַמַיִם. הַמְשֵׁךְ!

– הֲתוּכַל לְקַבֵּל עָלֶיהָ אֲנָשִׁים אֲחָדִים?

– אֶפְשָׁר, אִם רַק אֶמְצָאֵם רְאוּיִים לְכָךְ, וְאִם לֹא יִתְאוֹנְנוּ עַל הַמַאֲכָלִים שֶׁיַגִישׁוּ לָהֶם.

– הֵם יִצְטַיְדוּ בִּמְזוֹנוֹת מִשֶׁלָהֶם.

– טוֹב. וְעוֹד?

– מַה זֶה: וְעוֹד?

– נוּ, כֵּן! כַּמָה הֵם?

– תִּשְׁעָה אֲנָשִׁים. בֵּינֵיהֶם שְׁתֵּי נָשִׁים.

– בָּאֳנִיָתִי אֵין תָּאִים בִּשְׁבִיל נָשִׁים.

– הֵן אֵינָן מְפֻנָקוֹת… תִּסְתַּדֵרְנָה אֵיךְ שֶׁהוּא.

– טוֹב. הַמְשֵׁךְ!

– הֲתַסְכִּים לְקַבֵּל אֶת הַנוֹסְעִים הַלָּלוּ?

– אֶפְשָׁר!… אֶתְיַשֵׁב קְצַת בַּדָבָר.

וִלְיֶם הַלֵי הִתְהַלֵךְ פְּעָמִים אֲחָדוֹת הֵנָה
וָהֵנָה עַל פְּנֵי סִפּוּן אֳנִיָתוֹ, בְּדָפְקוֹ בְּמַגָפָיו,
וּבְיָרְקוֹ בְּכָל רֶגַע. אַחַר־כָּךְ עָמַד פִּתְאֹם נֹכַח ג’וֹן מַנְגֶלְס וְשָאַל:
– כַּמָה יְשַׁלְמוּ?

– וְכַמָה יִדְרְשׁוּ? – עָנָה ג’וֹן מַנְגֶלְס בִּשְׁאֵלָה אַף הוּא.

– חֲמִשִׁים לִירוֹת! – אָמַר הַלֵי.

גְלֶנֶרְוַן הֵנִיעַ בְּרֹאֹשוֹ לְאוֹת הַסְכְָּמָה.

– טוֹב, – אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס – חֲמִשִׁים לִירוֹת תּוּכַל לְקַבֵּל.

– אֲבָל זֶה הוּא רַק בְּעַד הַנְסִיעָה. הַמְזוֹנוֹת הִנָם עִנְיָן בִּפְנֵי עַצְמוֹ.

– כֵּן, רַק בְּעַד הַנְסִיעָה.

– הַמָזוֹן הוּא שֶׁלָכֶם?

– כֵּן, שֶׁלָנוּ.

– כָּךְ, – נָהַם רֹאש הָאֳנִיָה בְּהוֹשִׁיטוֹ יָדוֹ – וְעוֹד?

– וּמַה עוֹד?

– וּדְמֵי קְדִימָה!

– כֵּן!… הֵא לְךָ מַחֲצִית שְׂכַר נְסִיעָתֵנוּ, – אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס בְּמָסְרוֹ לוֹ עֶשְׂרִים וְחָמֵשׁ לִירוֹת.

רֹאשׁ הָאֳנִיָה מָנָה אֶת הַכֶּסֶף בִּזְהִירוּת יְתֵרָה
וְשָׂם אוֹתוֹ אֶל כִּיס אֲפוּדָתוֹ הַמְזֹהָמָה, מִבְּלִי לְהוֹדוֹת
אֲפִילוּ.

– עֲלֵיכֶם לִהְיוֹת מָחָר בְּתוֹךְ הָאֳנִיָה עַד שְׁעַת
הַצָהֳרַיִם! – אָמַר בְּקוֹל קָשֶׁה וְגַס – אֶפְשָׁר שֶׁהַנוֹסְעִים
הִנָם אֲנָשִׁים חֲשׁוּבִים בְּיוֹתֵר, אַךְ לִי אַחַת הִיא! – הוֹסִיף,
בְּהַצְלִיפוֹ אֶת מֶבָּטוֹ עַל בְּנֵי לִוְיָתוֹ שֶׁל ג’וֹן מַנְגֶלְס
שֶׁעָמְדוּ מִן הַצַד, וּכְמוֹ בְּלִי מֵשִׂים יָרַק אֶל אוֹתוֹ
צַד.

– טוֹב הַדָבָר, נִהְיֶה בַּשָׁעָה הַקְבוּעָה וְלֹא נְאַחֵר, – אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס.

וִילְיֶם הַלֵי פָּנָה מֵהֶם לְצַד אַחֵר, לְאוֹת שֶׁהָרְאָיוֹן נִגְמַר.

הַנוֹסְעִים פָּנוּ וְהָלְכוּ לָהֶם.

– הֲרֵי זוֹהִי חַיָה מַמָשׁ! – הֵעִיר רַב־הַחוֹבֵל הַצָעִיר, כְּשֶׁיָרְדוּ כֻּלָם אֶל הַסִירָה.

– זְאֵב־יָם מַמָשׁ! הוּא מוֹצֵא חֵן בְּעֵינַי עַד מְאֹד, – אָמַר פַּגַנֶל.

– אַל תִּקְרָא: זְאֵב־יָם, כִּי אִם: דֹב, דֹב אֲמִתִּי! – קָרָא הַמַיוֹר.
– אֶל נָכוֹן סוֹחֵר הוּא לִפְעָמִים גַם בִּבְשַׂר אָדָם, – הוֹסִיף ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– יֵלֵךְ לוֹ לְכָל הָרוּחוֹת שֶׁבָּעוֹלָם! – אָמַר
גְלֶנֶרְוַן – הָעִקָר הוּא שֶׁהוּא הוֹלֵךְ לִנְיוּ־זִילֶנְד, שֶׁמִשָׁם
נוּכַל לַחֲזֹר לְאֶרֶץ מוֹלַדְתֵּנוּ. הַדֶרֶךְ מִמִפְרַץ טִיפוֹלְד עַד
אוֹקְלֶנְד אֵינֶנָה רְחוֹקָה בְּיוֹתֵר, וְלָכֵן לֹא נִהְיֶה מֻכְרָחִים
לִהְיוֹת מְצוּיִים בְּחֶבְרָתוֹ שֶׁל בַּר־נָשׁ זֶה זְמַן רַב,
וְאַחַר־כָּךְ לֹא נִרְאֶה אֶת פָּנָיו עוֹד.

הַגְבִירוֹת שָׂמְחוּ מְאֹד כְּשֶׁנוֹדַע לָהֶן, שֶׁדְבַר הַנְסִיעָה כְּבָר הָחְלַט וְנִקְבַּע לְמָחָר.

גְלֶנֶרְוַן הוֹדִיעַ לָהֶן מֵרֹאשׁ שְׁבְּ“מַקַרִי” לֹא
תִּמְצֶאנָה כָּל רַחֲבוּת אֲבָל הֵן הָיוּ כֹּה יְגֵעוֹת מִן הַמַעֲבָר
בְּמִדְבַּר אוֹסְטְרַלְיָה, שֶׁלֹא חָשְׁבוּ כְּלָל עַל רְוָחָה: הֵן
הָיוּ מִסְתַּפְּקוֹת גַם בְּסִירַת־דוּגָה פְּשׁוּטָה, לוּ רַק יָכְלוּ
לְהַגִיעַ בָּהּ לִמְחוֹז חֶפְצָן.

עַל מַר אוֹלְבִּינֶט הָיָה לִדְאֹג בִּדְבַר הֲכָנַת
צָרְכֵי מָזוֹן. הוּא הִצְטַעֵר הַרְבֵּה עַל אִשְׁתּוֹ שֶׁנִשְׁאֲרָה
בְּ“דוּנְקָן”, וְנָפְלָה בְּוַדַאי לְקָרְבָּן בִּידֵי חֲבוּרַת
בֶּן־ג’וֹיז, בְּכָל זֹאת מִלֵא אֶת חוֹבָתוֹ בְּישֶׁר וּבֶאֱמוּנָה
כְּמִקֹדֶם וְקָנָה מִינֵי מְזוֹנוֹת כָּאֵלֶה, שֶׁאִישׁ לֹא רָאָה אוֹתָם
גַם בַּחֲלוֹמוֹ עַל פְּנֵי הָאֳנִיָה “מַקַרִי”.

בֵּינְתַיִם הָלַךְ מַכְּס נַבְּס אֶל הַבַּנְק הַמְקוֹמִי
לָקַחַת שָׁם כֶּסֶף עַל שְׁטָרוֹ שֶׁל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן, לְפִי
הַמְחָאַת הַבַּנְק הַמֶלְבֶּרְנִי. וְאַחַר־כָּךְ קָנָה נֶשֶׁק וּכְלֵי
מִלְחָמָה שׁוֹנִים. הַגְבִירוֹת הָלְכוּ גַם הֵן יַחַד עִם הַלוֹרְד
לִקְנוֹת דְבָרִים שׁוֹנִים: בְּגָדִים חֲדָשִׁים, נַעֲלַיִם, כּוֹבָעִים,
לְבָנִים וָעוֹד. פַּגַנֶל הִסְתַּפֵּק בָּזֶה שֶׁרָכַשׁ לוֹ מַפָּה
גְדוֹלָה שֶׁל נְיוּ־זִילֶנְד, מְיוּלְרֶדִי רָצָה גַם הוּא לְמַלֵא אֵיזֶה
תַּפְקִיד, כִּי הִרְגִישׁ כְּבָר אֶת עַצְמוֹ, לְפִי דְבָרָיו, בְּטוֹב,
וְהַהֲלִיכָה לֹא קָשְׁתָה עָלָיו עוֹד, אֲבָל הַגְבִירוֹת הִתְנַגְדוּ
לָזֶה וְאָמְרוּ שֶׁמוּטָב לוֹ לָשׁוּב לְאֵיתָנוֹ וְאַל יַטְרִיחַ אֶת
עַצְמוֹ בְּשׁוּם דָבָר. אָז הִשִׂיג לוֹ מַחַט וְחוּט וְהִתְחִיל לְתַקֵן
אֶת קִרְעֵי בְּגָדָיו. לָשֶׁבֶת בְּחִבּוּק יָדַיִם לֹא יָכֹל.

וִילְסוֹן נִשְׁלַח אֶל “מַקַרִי” לְהָכִין אֶת הַחֲדָרִים
שֶׁהִקְצָה בַּעַל הָאֳנִיָה בִּשְׁבִיל הַנוֹסְעִים. וִילְיֶם הַלֵי לֹא
הִפְרִיעַ בַּעֲדוֹ לְשַׁפְשֵׁף וּלְטַהֵר כַּאֲוַת נַפְשׁוֹ, בְּהַבִּיטוֹ
עָלָיו כָּל הָעֵת בִּשְׁאַט־נֶפֶשׁ וּבְלַעַג. הוּא לֹא הִתְעַנְיֵן
כְּלָל לָדַעַת אֶת טִיב הַנוֹסְעִים אִתּוֹ וְלֹא שָׁאַל כְּלוּם עַל
אוֹדוֹתֵיהֶם. דַי הָיָה לוֹ שֶׁקִבֵּל בְּעַד הַנְסִיעָה סְכוּם הָגוּן;
אֲבָל כֵּיוָן שֶׁקִוָה לְהִשְׂתַּכֵּר מִמִמְכַּר הָעוֹרוֹת שֶׁכָּל
הָאֳנִיָה הָיְתָה מְלֵאָה אוֹתָם, הַרְבֵּה יוֹתֵר, לָכֵן הָיָה עֵרֶךְ
הַנוֹסְעִים בְּעֵינָיו פָּחוֹת הַרְבֵּה מֵעֵרֶך עוֹרוֹתָיו. הוּא הָיָה
רֵאשִׁית כֹּל אִישׁ הַמִסְחָר. אוּלָם הוּא הָיָה גַם סַפָּן טוֹב,
שֶׁרָכַשׁ לוֹ הַרְבֵּה נִסְיוֹנוֹת בַּסַפָּנוּת עוֹד מִימֵי
נְעוּרָיו.

בָּעֶרֶב רָצָה גְלֶנֶרְוַן לְבַקֵר בְּאוֹתָה נְקוּדָה
שֶׁל הַמִפְרָץ, שֶׁשָׁם עָבְרָה הַמַקְבִּילָה הַשְׁלֹשִׁים וָשֶׁבַע.
וּשְׁתֵּי סִבּוֹת הָיוּ לְחֶפְצוֹ זֶה: רֵאשִׁית רָצָה לִרְאוֹת אֶת
הַמָקוֹם שֶׁאוֹתוֹ חָשְׁבוּ לִמְקוֹם אֲסוֹן “בְּרִיטַנְיָה” אַיְרְטוֹן
הָיָה, כַּנִרְאֶה, בֶּאֱמֶת מַלָח בָּאֳנִיָה הַהִיא וְאָמַר אֶת הָאֱמֶת
בִּדְבַר מְקוֹם הִטָרְפָהּ.

וְשֵׁנִית, אִם גַם “בְּרִיטַנְיָה” לֹא הָיְתָה כָּאן,
הֲרֵי בְּמָקוֹם זֶה נָפְלָה “דוּנְקָן” בִּידֵי הַשׁוֹדְדִים, וּמְאֹרָע
זֶה לֹא עָבַר בְּוַדַאי בְּלִי מִלְחָמָה בֵּין הַשׁוֹדְדִים
וְהַמַלָחִים, וְאֶל נָכוֹן אֶפְשָׁר עוֹד לִרְאוֹת אֶת עִקְבוֹתֶיהָ שֶׁל
מִלְחָמָה זוֹ, וְאִם כָּל מַלָחֵי “דוּנְקָן” נִרְצְחוּ וְהָשְׁלְכוּ אֶל
הַיָם, הֲרֵי צְרִיכִים הָיוּ כַּמָה מֵהֶם לְהִטַלְטֵל עַל יְדֵי הַגַלִים
אֶל הַחוֹף.

לְאַחַר שֶׁשָׂכַר בְּפוּנְדָקוֹ מֶרְכָּבָה רְתוּמָה
לִשְׁנֵי סוּסִים חֲזָקִים, הִזְמִין הַלוֹרְד אֶת ג’וֹן הַנֶאֱמָן לוֹ
וְנָסַע אִתּוֹ אֶל הַמִפְרָץ. נְסִיעָה זוֹ לֹא הָיְתָה מְשַׂמַחַת.
הַנוֹסְעִים שָׁתְקוּ בְּכָל הַדֶרֶךְ, בַּהֲבִינָם הֵיטֵב אִישׁ אֶת
אָחִיו גַם בְּלִי אֹמֶר וּדְבָרִים. אֶת שְׁנֵיהֶם הֶעֱסִיקוּ רַעְיוֹנוֹת
דוֹמִים, וּרְגָשׁוֹת דוֹמִים מִלְאוּ אֶת לֵב שְׁנֵיהֶם.

כָּל הַחוֹף נֶחְקַר עַל יְדֵיהֶם בְּדַיְקָנוּת
נִמְרָצָה, כְּאִלוּ חִפְּשׂוּ שָׁם אַחֲרֵי מַחַט, הֵם לֹא דִלְגוּ אַף
עַל פִּנָה אַחַת, אַף עַל קִיסָם אֶחָד הֵם הִתְבּוֹנְנוּ בְּכָל מַה
שֶׁהָיָה לְיַד הַחוֹף, עַל הַחוֹף וּבַמְקוֹמוֹת הַסְמוּכִים
אֵלָיו.

אֲבָל כָּל עִקְבוֹתָיו שֶׁל אֲסוֹן “בְּרִיטַנְיָה” וְכָל סִימָן שֶׁל “דּונְקָן” – לֹא הָיוּ בַּמִפְרָץ.

הַנוֹסְעִים שֶׁכָּבְשׁוּ בְּלִבָּם אֶת יֵאוּשָׁם,
חָפְצוּ כְּבָר לָשׁוּב בַּחֲזָרָה, וְהִנֵה הִרְגִיש ג’וֹן מַנְגֶלְס
בִּשְׂרִידֵי מְדוּרָה.

– כָּאן הָיוּ אֲנָשִׁים, – אָמַר, – אֲבָל, יָכוֹל לִהְיוֹת, כִּי פְּרָאִים נוֹדְדִים הָיוּ אֵלֶה.

גְלֶנֶרְוַן הִתְקָרֵב אַף הוּא אֶל הַמָקוֹם הַהוּא.

– לֹא, – אָמַר1, בַּהֲרִימוֹ
אֵלוּ בְּלוֹיֵי סְחָבוֹת, שֶׁהִתְגוֹלְלוּ תַּחַת הָעֵץ,
וּבְהִתְבּוֹנְנוּ בָּהֶם – לֹא פְּרָאִים הָיוּ
כָּאן, אֶלָא פּוֹשְׁעִים הָעוֹבְדִים בְּפֶרֶךְ. הֲרוֹאֶה אַתָּה אֶת
חוֹתָמוֹ שֶׁל בֵּית־הַכֶּלֶא הַפֶּרְתִּי עַל הַסְחָבוֹת הַלָלוּ?

– כֵּן, רוֹאֶה אֲנִי!

– חֲבוּרַת בֶּן ג’וֹיז הָיְתָה כָּאן, זֶה לְמַעְלָה
מִכָּל סָפֵק! סְחָבוֹת אֵלוּ כִּסוּ אֶת גוּפוֹ שֶׁל אֶחָד מֵהֶם. נִמְצָא
שֶׁתָּכְנִיתָם נִתְגַשְׁמָה.

– וְ“דוּנְקָן” נָפְלָה בִּידֵיהֶם וְהַמַלָחִים נִרְצְחוּ, – הוֹסִיף ג’וֹן מַנְגֶלְס בְּעֶצֶב.

– הָהּ, אִלוּ נָפְלוּ שׁוֹדְדִים אֵלֶה בְּיָדִי,
הָיִיתִי יָכוֹל לְמִצְעָר לְהִתְנַקֵם בָּהֶם וְלִנְקֹם דַם מַלָחַי
הַטוֹבִים וְהַמְסוּרִים!… עַל אָבְדַן הָאֳנִיָה אֵין אֲנִי מִצְטַעֵר
עוֹד; זוֹהִי אֲבֵדָה שֶׁאֶפְשָׁר לְהַשְׁלִימָהּ, אֲבָל חֲבָל עַל מַלָחַי
שֶׁמֵתוּ מוֹת נָבָל!… זוֹהִי אֲבֵדָה שֶׁאֵינָה חוֹזֶרֶת! קוֹלוֹ שֶׁל הַלוֹרְד נִפְסַק מֵהִתְרַגְשׁוּת חֲזָקָה.

אַחֲרֵי עָמְדוֹ רְגָעִים אֲחָדִים בְּלִי נוֹעַ,
בְּשָׁלְחוֹ מֶבָּט עָגוּם עַל פְּנֵי מֶרְחַב הַמַיִם הַבִּלְתִּי
מֻגְבָּל, הַמִשְׂתָּרֵעַ לְעֵינָיו, הִפְנָה הַלוֹרְד אֶת שִׁכְמוֹ
וְיָשַׁב שׁוֹתֵק בַּמַרְכָּבָה. ג’וֹן מַנְגֶלְס עָלָה אַחֲרָיו וְיָשַׁב
עַל מוֹשָׁבוֹ.

– חֲזָרָה! – אָמַר הַלוֹרְד לָרַכָּב, וְהַכִּרְכָּרָה הַקַלָה שָׁבָה בְּחִפָּזוֹן לְעֵדֶן.

הֵם הָיוּ צְרִיכִים, עַל פִּי הָחֹק לְהוֹדִעַ לַשִׁלְטוֹן הַמְקוֹמִי עַל כָּל מַה שֶׁקָרָה.

בְּשָׁמְעוֹ אֶת הַדְבָרִים הָאֵלֶה לֹא יָכֹל תּוֹמַס
בַּנְקְס – כָּךְ הָיָה שְׁמוֹ שֶׁל רֹאשׁ הַמִשְׁטָרָה הַמְקוֹמִית,
לִכְבֹּשׁ בְּלִבּוֹ אֶת רִגְשֵׁי שִׂמְחָתוֹ, שֶׁחֲבוּרַת הַשׁוֹדְדִים,
שֶׁהִפִּילָה חִתִּיתָהּ עַל כָּל יוֹשְׁבֵי הַמְדִינָה, עָזְבָה לְבַסוֹף
אֶת אוֹסְטְרַלְיָה, וְלוּ גַם עַל יְדֵי פֶּשַׁע חָדָשׁ. כְּשֶׁרַק
הִסְתַּלֵק גְלֶנֶרְוַן מִשָׁם, מִיָד נִמְסְרָה חֲדָשָׁה חֲשׁוּבָה זוֹ
עַל יְדֵי הַטֶלֶגְרָף לְסִידְנִי וּלְיֶתֶר עָרֵי אוֹסְטְרַלְיָה
הָרָאשִׁיוֹת.

הַתָּיָרִים לֹא יָשְׁנוּ כִּמְעַט כָּל הַלַיְלָה,
וְחָשְׁבוּ עַל כָּל מַה שֶׁמָצָא אוֹתָם וּמַה שֶׁעָתִיד עוֹד לָבוֹא
עֲלֵיהֶם.

כְּשֶׁקָמוּ בַּבֹּקֶר, יָשְׁבוּ כֻּלָם לֶאֱכֹל אֶת
אֲרוּחַת־הַבֹּקֶר בְּמַצַב־רוּחַ מְדֻכְדָךְ כָּזֶה, כְּאִלוּ
הִתְכּוֹנְנוּ כֻּלָם לִקְרַאת עֹנֶשׁ מָוֶת. כַּמוּבָן, קָשֶׁה הָיָה
לְהַשְׁלִים עִם הָרַעְיוֹן שֶׁכָּל עֲמָלָם הָיָה לָרִיק, וְנוֹסָף לָזֶה
נָפְלוּ עוֹד קָרְבָּן לְעָרְמָתוֹ שֶׁל נוֹכֵל, שֶׁיָדַע לִרְכֹּשׁ לוֹ
אֶת אֵמוּנָם וּלְרַמוֹת אוֹתָם בְּאֹפֶן נוֹרָא כָּזֶה.

פַּגַנֶל בָּעַר מַמָשׁ בְּאֵיזוֹ אֵשׁ פְּנִימִית, שֶׁלֹא
נָתְנָה לוֹ מַרְגֹעַ. הוּא הִסְתּוֹבֵב בְּאֹפֶן מוּזָר, נֶאֱנַח, עָשָׂה
תְּנוּעוֹת מְשֻׁנוֹת וְקִמֵץ אֶת אֶגְרוֹפָיו. לִרְגָעִים הוֹצִיא
מִקִרְבּוֹ מִינֵי גְנִיחוֹת עֲמוּמוֹת, דָחָה מִלְפָנָיו וְחָזַר וְקָרַב
אֵלָיו אֶת מַכְשִׁירֵי הָאֹכֶל שֶׁעָמְדוּ לְפָנָיו וּבִכְלָל הִתְנַהֵג
בְּאִי־נִמוּס שֶׁאֵין לְמַעְלָה הֵימֶנוּ.

כְּשֶׁכִּלוּ לֶאֱכֹל אֶת אֲרוּחַת הַבֹּקֶר, הִטָה ג’וֹן מַנְגֶלְס אֶת הַגִיאוֹגְרָף הַצִדָה וּשְׁאָלָהוּ:

– מָה אִתְּךָ, מַר פַּגַנֶל? שֶׁמָא חוֹלֶה אַתָּה?

– וּמַדוּעַ עוֹלֶה דָבָר כָּזֶה עַל דַעְתְּךָ? – שָׁאַל
פַּגַנֶל בַּחֲרָדָה, בְּהִשְׁתַּמְטוֹ מִמֶבָּטוֹ שֶׁל
הַקְבַרְנִיט.

– מִשׁוּם שֶׁאֵין אַתָּה כִּתְמוֹל שִׁלְשׁוֹם. בְּכָל
אוֹפֶן סוֹבֵל אַתָּה מֵהִתְעוֹרְרוּת חֲזָקָה, וּמַהִי הַסִבָּה
לְהִתְעוֹרְרוּת זוֹ? אֲנִי שׁוֹאֵל אוֹתְךָ כִּידִיד, הַלוֹקֵחַ חֶבֶל
בְּצַעַרְךָ בְּלִי כָּל מְשׂא פָּנִים.

– תּוֹדָה לְךָ, ג’וֹן… בִּידִידוּתְךָ אֵין אֲנִי
מְפַקְפֵּק כְּלָל!… אֲבָל אֵין אַתָּה אֶלָא טוֹעֶה – אֲנִי אֵינִי
חוֹלֶה, וְעֲצַבַּי אֵינָם מְתוּחִים יוֹתֵר מִכְּפִי הָרָגִיל. אֲנִי
כְּפִי שֶׁיָדוּעַ לְךָ, הִנְנִי תָּמִיד מִתְרַגֵש, טִבְעִי הוּא
בְּכָך

– לֹא, זֹאת לֹא זֹאת, אוֹתְּךָ מְצַעֵר אֵיזֶה דָבָר,
בְּיִחוּד הַיוֹם. אֲנִי נָכוֹן גַם לְשַׁעֵר, שֶׁיֵש בְּלִבְּךָ אֵיזֶה
סוֹד כָּמוּס שֶׁהָיִיתָ רוֹצֶה לְגַלוֹתוֹ, אֲבָל קָשֶׁה לְךָ לְהַחְלִיט
דָבָר וְלָקוּם וּלְגַלוֹתוֹ.

– כֵּן, מָצָאתָ, יְדִידִי. אֲבָל… זוֹהִי שְׁטוּת
גְדוֹלָה שֶׁחוֹשֵׁשׁ אָנֹכִי בֶּאֱמֶת לְגַלוֹתָהּ, וּבֵינְתַיִם אֵין
הִיא נוֹתֶנֶת לִי מְנוּחָה וְאֵינִי יוֹדֵעַ מַה לַעֲשׂוֹת.

– רַק לַשָׁוְא הִנְךָ חוֹשֵׁשׁ! גַלֵה אֶת כָּל לִבְּךָ וַחֲסַל!

– הָעִנְיָן הוּא זֶה, שֶׁאֲנִי יוֹצֵא מִדַעְתִּי מֵרֹב גִיל וּמֵעֹצֶר יָגוֹן, אוֹ, יוֹתֵר נָכוֹן, מֵרֹב יֵאוּשׁ.

– אֵינִי מֵבִין כָּל עִקָר, פַּגַנֶל יַקִירִי! בָּאֵר־נָא אֶת דְבָרֶיךָ, בְּבַקָשָׁה מִמְךָ.

הֲרוֹאֶה אַתָּה… נְסִיעָתֵנוּ לִנְיוּ־זִילֶנְד מְשַׂמַחַת וּמְצַעֶרֶת אוֹתִי כָּאֶחָד.

– מוּזָר, מוּזָר הַדָבָר מְאֹד!… שֶׁמָא מָצָאתָ
תָּכְנִית חֲדָשָׁה כֵּיצַד לִמְצֹא אֶת רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט? – שָׁאַל
ג’וֹן מַנְגֶלְס בְּעֵרָנוּת – אֶפְשָׁר יֵשׁ לְךָ אֵיזֶה יְסוֹד לְשַׁעֵר,
שֶׁהוּא בָּא לִנְיוּ־זִילֶנְד, וְעַכְשָׁיו אֵינֶנוּ עוֹד שָׁם?

– יְסוֹד אֵין לִי, אֲבָל הֲרֵי יוֹדֵעַ אַתָּה אֶת טֶבַע הָאָדָם: הָאָדָם מְקַוֶה עַד לְרִגְעוֹ הָאַחֲרוֹן.

ג’וֹן מַנְגֶלְס רָצָה לִשְׁאֹל אֶת הַמְלֻמָד בִּפְרָטוּת
יְתֵרָה אֵיזוֹ תִּקְוָה קְשׁוּרָה בְּלִבּוֹ בִּנְיוּ־זִילֶנְד, אֲבָל
בְּרֶגַע זֶה נִגַשׁ הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן וְאָמַר לָהֶם לְהִתְכּוֹנֵן
לַדֶרֶךְ: וְזֶה נָתַן לְמַחְשְׁבוֹתָיו שֶׁל רַב־הַחוֹבֵל מַהֲלָךְ אַחֵר
וּבְעַל כָּרְחוֹ סָר מִפַּגַנֶל הַמָלֵא תִּקְווֹת מַזְהִירוֹת וְיַחַד
עִם זֶה גַם פַּחַד עַל אִי־הִתְגַשְׁמוּתָן.




פֶּרֶק ב: הַמַעֲבָר בְּניוּ־זִילֶנְד


וִילְיֶם הַלֵי הִקְצָה לַנוֹסְעִים תָּא לֹא גָדוֹל.
שֶׁהָיָה מְשַׁמֵש כְּרָגִיל מַחְסָן לִדְבָרִים שׁוֹנִים. בְּתָא זֶה
הִסְתַּדְרוּ הַתַּיָרִים בְּקֹשִׁי.

בָּעֶשְׂרִים וְשִׁבְעָה לְיַנוּאַר בַּצָהֳרַיִם,
הֶעֶלְתָה “מַקַרִי” אֶת עָגְנָהּ! הָרוּחַ נָשְׁבָה מִצַד
דְרוֹמִית־מִזְרָחִית, וְהַמִפְרָשִׂים הִתְנַפְּחוּ אַךְ מְעַט.
הַמַלָחִים, שֶׁמִסְפָּרָם הִגִיעַ רַק עַד לַחֲמִשָׁה, מִלְאוּ אֶת
חוֹבוֹתֵיהֶם בְּאִי־רָצוֹן וּבְרַשְׁלָנוּת. מְיוּלְרֶדִי רָצָה לַעֲזֹר
לָהֶם, אַך הַלֵי הֱנִיאוֹ מֵעֲשׂוֹת זֹאת וּבִקְשׁוֹ לִבְלִי לְהִתְעָרֵב
בְּעִנְיָן זָר שֶׁאֵינוֹ נוֹגֵעַ אֵלָיו.

– אֵינִי זָקוּק לֹא לְעֶזְרָה וְלֹא לְעֵצוֹת, – הוֹסִיף,
בְּהַבִּיטוֹ בְּעַיִן רָעָה עַל ג’וֹן מַנְגֶלְס, שֶׁהֵעִיר אֵיזוֹ
הֶעָרָה מַעֲשִׂית בְּנוֹגֵעַ לַהַגָאי.

מְיוּלְרֶדִי נָטָה חֶרֶשׁ הַצִדָה, מַה שֶׁאֵין כֵּן
ג’וֹן מַנְגֶלְס. שֶׁנִשְׁאַר עוֹמֵד בִּמְקוֹמוֹ וְהִשְׁגִיחַ עַל
עֲבוֹדַת הַמַלָחִים. הוּא הֶחְלִיט בְּדַעְתּוֹ לְהִתְעָרֵב בַּדָבָר, אִם
רַק יִרְאֶה שֶׁאִי־יְדִיעָתָם שֶׁל מַנְהִיגֵי הָאֳנִיָה עֲלוּלָה
לְהָבִיא לִידֵי תּוֹצָאוֹת מְסֻכָּנוֹת.

לַמְרוֹת הַמִפְרָשִׂים הָרַבִּים שֶׁכִּסוּ אֶת פְּנֵי
הָאֳנִיָה, שָׁטָה זוֹ לְאַט. בִּלְתִּי מְהִירָה וְכִבְדַת תְּנוּעָה,
הָיְתָה דוֹמָה בְּמַרְאֶהָ לְנַעַל־עֵץ. קָשֶׁה הָיָה לִמְצֹא אֳנִיָה
גְרוּעָה מִזוֹ. אֲבָל לֹא הָיְתָה בְּרֵרָה אַחֶרֶת; מֻכְרָחִים הָיוּ
לְהַשְׁלִים עִם זֶה, בְּיִחוּד, בְּשִׂים־לֵב לְכָךְ שֶׁהַנְסִיעָה לֹא
תֶּאֱרַךְ זְמַן רַב.

בַּשָׁעָה שֶׁבַע בָּעֶרֶב נֶעֶלְמוּ חוֹפֵי
אוֹסְטְרַלְיָה מִן הָעַיִן, וְרַק אוֹר מְנוֹרָתוֹ שֶׁל הַמִגְדָלוֹר
הַיְחִידִי שֶׁבְּעֵדֶן הִבְהֵב עוֹד מְעַט, וְעַד מְהֵרָה נֶעֱלַם גַם
הוּא!

הַיָם לֹא הָיָה שָׁקֵט, וְנַחֲשׁוֹלִים עֲצוּמִים
הִפְרִיעוּ אֶת מַהֲלָכָהּ שֶׁל אֳנִיָה כִּבְדַת־תְּנוּעָה זוֹ,
שֶׁיָרְדָה בְּכָל פַּעַם לְתוֹךְ הַמִשְׁקָעִים שֶׁנִתְהַווּ בֵּין
הַגַלִים. הַנוֹסְעִים סָבְלוּ הַרְבֵּה מֵהַתְּנוּדָה הַחֲזָקָה וְחָפְצוּ
לַעֲלוֹת עַל הַסִפּוּן, בִּמְקוֹם שֶׁהַתְּנוּדָה אֵינָּה מֻרְגֶשֶׁת
כָּל־כָּךְ, אֲבָל הַגֶשֶׁם שֶׁנִתַּךְ בְּחָזְקָה הִכְרִיחָם לָשׁוּב אֶל
תָּאָם הַצַר וְהַבִּלְתִּי נוֹחַ.

הַשִׂיחָה בֵּין הַתַּיָרִים לֹא עָלְתָה יָפֶה. רַק
הַגְבִירוֹת הֵעִירוּ כְּפַעַם בְּפַעַם אֵיזוֹ הֶעָרָה מְקֻטַעַת.
הַלוֹרְד גְלֶנַרְוַן הִתְהַלֵךְ מְרֻגָז מִפִּנָה לְפִנָה. הַמַיוֹר
עִשֵׁן מִתּוֹךְ הִתְרַכְּזוּת, בְּנָעֲצוֹ אֶת עֵינָיו בְּרִצְפַּת הַתָּא
שֶׁפַּעַם הִתְרוֹמְמָה וּפַעַם יָרְדָה. ג’וֹן מַנְגֶלְס וְרוֹבֶּרְט
עָמְדוּ בְּפֶתַח הַתָּא, בְּהַבִּיטָם עַל פְּנֵי הַיָם הַגוֹעֵשׁ.
פַּגַנֶל הִצְטַמְצֵם בְּפִנָה נִדַחַת וַאֲפֵלָה, פָּרַע אֶת שַׂעֲרוֹת
רֹאשׁוֹ וְנָהַם דְבַר־מָה.

הוּא הִרְהֵר בִּנְיוּ־זִילֶנְד. הֶעֱבִיר לְאַט־לְאַט2 בְּמַחֲשַׁבְתּוֹ אֶת
תּוֹלְדוֹתָיו שֶׁל אִי זֶה עַל פִּי הַסֵדֶר, כְּדֵי לִמְצֹא הוֹכָחָה
כָּל־שֶׁהִיא שֶׁאִי זֶה רַשָׁאי לְהִקָרֵא בְּשֵׁם יַבֶּשֶׁת.

מִבְּלִי מֵשִׂים הִשְׁתַּדֵל לְהַתְאִים אֶת תְּעוּדַת
רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט לִנְיוּ־זִילֶנְד. שֶׁמָא מִתְיַחֲסוֹת הַמִלִים
הַכְּתוּבוֹת בַּתְּעוּדָה לִנְיוּ־זִילֶנד? כֵּן, אֶפְשָּׁר הָיָה הַדָבָר
לְבָאֵר גַם כָּכָה, לוּלֵא אוֹתָהּ מִלָה אֲרוּרָהcontin, שֶׁפֵּירוּשָׁה הוּא רַק continent (יַבֶּשֶׁת). מִלָה זוֹ הִרְחִיקָה כָּל אֶפְשָׁרוּת לַחֲשֹׁב
עַל דְבַר נְיוּ־זִילֶנְד. וְאוּלַי אֵין הִיא אִי כְּלָל, אֶלָא יַבֶּשֶׁת
בֶּאֱמֶת?

“לֹא, זֶה לֹא יוּכַל לִהְיוֹת! – לָחַשׁ הַגִיאוֹגְרָף
הַמְלֻמָד מִתּוֹךְ יֵאוּשׁ. הֲרֵי אֵין הִיא אַף אִי אֶחָד אֶלָא
שְׁנַיִם. וְאֵיזוֹ יַבֶּשֶׁת יְכוֹלָה לִהְיוֹת שָׁם”?

וְהוּא הֶעֱבִיר שׁוּב בְּמֹחוֹ כָּל מַה שֶׁהָיָה יָדוּעַ לוֹ עַל הָאִיִים הָאֵלֶה שֶׁל הַיָם הָאוֹסְטְרָלִי.

בַּשְׁלֹשָׁה־עָשָׂר לְדֶצֶמְבֶּר, שְׁנַת 1642, הִגִיעַ
הַהוֹלַנְדִי טַסְמַן, שֶׁגִלָה זֶה לֹא כְּבָר אֶת אַדְמַת וַנְדִימֶן,
לְחוֹפִים בִּלְתִּי יְדוּעִים. לְאַחַר שֶחָקַר אוֹתָם לְאָרְכָּם,
הִגִיעַ בַּשִׁבְעָה־עָשָׂר לְדֶצֶמְבֶּר, לִלְשׁוֹן־יָם רְחָבָה
הַגוֹמֶרֶת אֶת הַמִפְרָץ אֲשֶׁר בֵּין שְׁנֵי הָאִיִים: הָאִי הַצְפוֹנִי
נִקְרָא בִּלְשׁוֹן הַזִילֶנְדִים אִקָה־נָא־מוּאִי, שֶׁפֵּירוּשׁוֹ:
“הַדָג מוּאִי”, וְהַדְרוֹמִי נִקְרָא בְּשֵׁם טַוַה־פּוּנַמוֹ, זֹאת
אוֹמֶרֶת: “הַתַּנִין, הַמוֹלִיד אֶת אֶבֶן־הַכְּלָיוֹת”.

טַסְמַן שָׁלַח אֶל הַחוֹף סִירוֹת אֲחָדוֹת שֶׁשָׁבוּ
בְּלִוְיַת שְׁתֵּי סִירוֹת קְטַנוֹת מְלֵאוֹת יְלִידֵי הָאָרֶץ. פְּרָאִים
אֵלֶה הָיוּ בַּעֲלֵי קוֹמָה מְמֻצַעַת, שְׁחוֹרֵי־עוֹר, רַחֲבֵי־גְרָמִים,
בַּעֲלֵי שֵׂעָר שָׁחוֹר שֶׁהָיָה נֶאְגָד עַל קָדְקָדָם, בַּעֲלֵי
עֵינַיִם קְטַנוֹת, אַף פָּחוּס וְקוֹל עָבֶה. בְּתוֹךְ שַׂעֲרוֹתֵיהֶם
הָיוּ תְּחוּבוֹת נוֹצוֹת לְבָנוֹת וַאֲרֻכּוֹת.

מִן הַהִתְוַדְעוּת הָרִאשׁוֹנָה בֵּין הַיְלִידִים וּבֵין
הָאֵירוֹפָּאִים קִווּ לִיחָסִים יְדִידוּתִיִים. אֲבָל בַּיוֹם הַשֵׁנִי,
כְּשֶׁאַחַת הָאֲסָדוֹת שֶׁל טַסְמַן נִשְׁלְחָה לִמְצֹא מָקוֹם יוֹתֵר
נוֹחַ לְמַעֲמַד הָאֳנִיוֹת, הִתְנַפְּלוּ עָלֶיהָ הַפְּרָאִים בְּשֶׁבַע
סִירוֹת וְכֹה הִשְׂתָּעֲרוּ עַל הָאַסְדָה, עַד שֶׁנָטְתָה עַל צִדָה
וְנִמְלְאָה מַיִם. בְּשָׁעָה זוֹ נִפְצַע רֹאשׁ הַמַלָחִים, מְפַקֵד
הָאַסְדָה, בִּגְרוֹנוֹ בְּאֵיזוֹ חֲנִית גַסָה שֶׁאַחַד הַפְּרָאִים
הִכָּהוּ בָּהּ. מִשֵׁשֶׁת חֲבֵרָיו נֶהֶרְגוּ אַרְבָּעָה. הַשְׁנַיִם
הַנוֹתָרִים הִפִּילוּ אֶת עַצְמָם עִם מְפַקְדָם אֶל הַיָם, תָּפְשׂוּ
בּוֹ וְשָׂחוּ בַּחֲזָרָה לֶאֳנִיָתָם, וְרַק בְּאֹפֶן כָּזֶה
נִצְלוּ.

אַחֲרֵי מְאֹרָע זֶה מִהֵר טַסְמַן לְהַעֲלוֹת אֶת עֹגֶן
אֳנִיָתוֹ, בְּנָקְמוֹ אֶת נִקְמַת דַם מַלָחָיו בָּזֶה, שֶׁיָרָה
פְּעָמִים אֲחָדוֹת בַּפְּרָאִים הַבּוֹגְדִים שֶׁשָׂמְחוּ בְּנִצְחוֹנָם
עַל הַלְבָנִים, אֲבָל אַף כַּדוּר אֶחָד לֹא הִגִיעַ אֶל הַמַטָרָה.
טַסְמַן עָזַב לְשׁוֹן־יָם זוֹ, שֶׁנִקְרְאָה מֵאָז “מִפְרַץ־הַהֲרֵגָה”,
וְשָׁב לַחוֹף הַמַעֲרָבִי, וּבַחֲמִישִׁי לְיַנוּאַר עָמַד בִּקְצֵה הָאִי
הַצְפוֹנִי. חֶפְצוֹ לְהִצְטַיֵד שָׁם בְּמַיִם לֹא נִתְמַלֵא, כִּי לֹא
יָכֹל לְהַגִיע עַד הַחוֹף מִפְּנֵי הִשְׂתַּעֲרוּת הַגַלִים הַחֲזָקָה
וְגַם מִפְּנֵי הַפְּרָאִים שֶׁאִיְמוּ עָלָיו מִן הַחוֹף. דָבָר זֶה
הִכְרִיחַ אוֹתוֹ לַעֲזֹב לְגַמְרֵי אֶת הָאִיִים הָאֵלֶה, בְּקָרְאוֹ
לָהֶם בְּשֵׁם staten־land (אַדְמַת אַרְצוֹת־הַבְּרִית) לִכְבוֹד אַרְצוֹת־הַבְּרִית
הַהוֹלַנְדִיוֹת.

הַסַפָּן הַהוֹלַנְדִי הַזֶה שִׁעֵר, שֶׁהָאִיִים שֶׁגִלָה
גוֹבְלִים עִם הָאִיִים בַּעֲלֵי שֵׁם זֶה, הַנִמְצָאִים מִזְרָחָה
לְאֶרֶץ־הָאֵשׁ, בִּקְצֵה אֲמֵרִיקָה הַדְרוֹמִית. וְהוּא מֵת
בְּבִטְחוֹנוֹ, שֶׁגִלָה יַבֶּשֶׁת דְרוֹמִית חֲדָשָׁה וּגְדוֹלָה.

“אֲבָל, – אָמַר פַּגַנֶל אֶל עַצְמוֹ, – זֶה, שֶׁסַפָּן
בַּמֵאָה הַשְׁבַע עֶשְׂרֵה יָכֹל לַחֲשֹׁב לְיַבֶּשֶׁת, חוֹשְׁבִים
הַחוֹקְרִים הָאַחֲרוֹנִים לְאִיִים. לָתֵת יִתְרוֹן לַדֵעָה הַמָטְעֵת
שֶׁל הָרִאשׁוֹן עַל דֵעוֹתֵיהֶם שֶׁל הָאַחֲרוֹנִים – אֵין כָּל יְסוֹד.
שְׁאֵלָה זוֹ נִפְתְּרָה עַל יְדֵי כָּל הַגִיאוֹגְרָפִים: מְגֻחָךְ הוּא
בִּכְלָל גַם לַחֲשֹׁב עַל זֶה. זֶה כְּבָר הוּכַח הַדָבָר
שֶׁנְיוּ־זִילֶנְד אֵינָהּ יַבֶּשֶׁת, אֶלָא אִי, אוֹ, יוֹתֵר נָכוֹן –
שְׁנֵי אִיִים, הָבָה, נַמְשִׁיך עוֹד”.

"תַּגְלִיתוֹ שֶׁל טַסְמַן, – הִמְשִׁיךְ הַגִיאוֹגְרָף, –
נִשְׁתַּכְּחָה מִן הַלֵב בְּמֶשֶׁך מֵאָה שָׁנִים שְׁלֵמוֹת,
וּנְיוּ־זִילֶנְד, כְּאִלוּ עָבְרָה וּבָטְלָה מִן הָעוֹלָם, עַד
שֶׁהִזְכִּיר אוֹתָהּ שׁוּב הַסַפָּן הַצָרְפַתִּי סְיוּרְוִיל שֶׁנִתְקַל
בָּהּ, כְּשֶׁהִגִיעַ אֶל הַמַעֲלָה °37′55.
סְיוּרְוִיל בָּא בִּקְשָׁרִים עִם יְלִידֵי הָאָרֶץ וּמִתְּחִלָה הֵפִיקוּ
רָצוֹן מִמֶנוּ. זְמַן רַב לֹא הֵעֵז לַעֲלוֹת עַל הַחוֹף, אֲבָל פַּעַם
אַחַת קָרָה, שֶׁאַחַת מֵאַסְדוֹתָיו טֻלְטְלָה עַל יְדֵי הַסוּפָה
לְחוֹפֵי הַמִפְרָץ “מִקְלָט”. וְשָׁם קִבֵּל אֶחָד מֵרָאשֵׁי הַפְּרָאִים,
נַגִי־נוּאִי שְׁמוֹ אֶת הַצָרְפַתִּים תַּחַת חָסוּתוֹ וְגַם הִזְמִין
אוֹתָם אֶל סֻכָּתוֹ. וְכָךְ הִתְוַדַע סְיוּרְוִיל אֶל יְלִידֵי
הָאָרֶץ.

הַכֹּל הָיָה כַּשׁוּרָה, כָּל עוֹד שֶׁלֹא גָנְבוּ מֵאֵת
סְיוּרְוִיל אַחַת מֵאַסְדוֹתָיו. זְמַן רַב הִפְצִיר בַּפְּרָאִים
לְהַחֲזִיר לוֹ אֶת הַגְנֵבָה, אֲבָל הֵם סֵרְבוּ, וְאָז גָמַר אֹמֶר
לְלַמֵד אוֹתָם פֶּרֶק בְּדֶרֶךְ אֶרֶץ וְהִבְעִיר בְּאֵשׁ אֶת כָּל
מוֹשַׁבְתָּם. נְקָמָה בִּלְתִּי צוֹדֶקֶת וְאַכְזָרִית כָּזוֹ הָיְתָה
הַתְחָלַת אוֹתָם מַחֲזוֹת־הַדָמִים, שֶׁאַחַר־כָּךְ נִתְעַשְׁרָה בָּהֶם
כָּכָה הַהִיסְטוֹרְיָה שֶׁל נְיוּ־זִילֶנְד.

בַּשִׁשִׁי לְאוֹקְטוֹבֶּר, שְׁנַת 1769, הוֹפִיעַ לְיַד
חוֹפֵי הָאִיִים הָאֵלֶה הַתַּיָר הַמְפֻרְסָם קוּק, וָאֳנִיָתוֹ
“רְאָיוֹן” הִשְׁלִיכָה עֹגֶן בִּלְשׁוֹן הַיָם טוּרוֹאָה. בִּרְצוֹתוֹ
לְקָרֵב אֵלָיו אֶת הַפְּרָאִים, לָקַח בְּכַוָנָה אֲחָדִים מֵהֶם
בַּשְׁבִי, הֶרְאָה לָהֶם חִבָּה יְתֵרָה, הֶעֱנִיק לָהֶם מַתָּנוֹת
וְהֶחֱזִירָם אֶל הַחוֹף. כְּשֶׁבְּנֵי שִׁבְטָם שָׁמְעוּ מִפִּיהֶם
כֵּיצַד הִתְיַחֲסוּ אֲלֵיהֶם הַאֵירוֹפָּאִים וְרָאוּ אֶת הַתְּשׁוּרוֹת
אֲשֶׁר הֵבִיאוּ אִתָּם, נָהֲרוּ בֶּהָמוֹן אֶל הָאֳנִיָה, כְּדֵי
לְהוֹדוֹת לָאֵירוֹפָּאִים עַל טוּבָם וְחַסְדָם, וּלְשַלֵם לָהֶם
בְּמַתָּנוֹת בְּעַד מַתְּנוֹתֵיהֶם.

אַחֲרֵי יָמִים אֲחָדִים שָׁט קוּק אֶל הַמִפְרָץ הוֹקְס,
וְשָׁם נִתְקַל בִּפְרָאִים מִמִין אַחֵר לְגַמְרֵי: עָרִיצִים, רָעִים,
וְאַכְזָרִים, שֶׁיָדְעוּ וְהִכִּירוּ רַק אֶת כֹּחַ הָאֶגְרוֹף.
כְּשֶׁרָאוּ אֶת הָאֳנִיָה, הֵרִימוּ קוֹלוֹת צְעָקָה, וְהֶרְאוּ רַק את
כֹּחַ הַאֶגְרוֹף. כְּשֶׁרָאוּ אֶת הָאֳנִיָה, הֵרִימו קוֹלוֹת צְעָקָה
וְהֶרְאוּ אוֹתוֹת שִׂנְאָה כָּאֵלֶה, שֶׁמֻכְרָחִים הָיוּ לְהַכְנִיעָם
בְּכַדוּרֵי מָוֶת.

בָּעֶשְׂרִים לְאוֹקְטוֹבֶּר עָמְדָה “רְאָיוֹן” בַּמִפְרָץ טוֹקוֹ־מַלוּ, שֶׁעַל חוֹפָיו חַי
שֵׁבֶט אוֹהֵב שָׁלוֹם, בִּלְתִּי מֻכְשָׁר כְּלָל לִפְגֹעַ בַּאֲחֵרִים,
הַדוֹאֵג רַק לָזֶה שֶׁלֹא יִגְעוּ בּוֹ לְרָעָה. הַבּוֹטַנָאִים
שֶהוּבְאוּ אֶל הַחוֹף עַל יְדֵי הַפְּרָאִים בְּסִירוֹתֵיהֶם, מָצְאוּ
שָׁם צִמְחִיָה עֲשִׁירָה וּמְעַנְיֶנֶת.

שְׁכוּנוֹתָיו שֶׁל שֵׁבֶט זֶה הָיוּ מוּגַנוֹת הֵיטֵב
בִּגְדֵרוֹת וְשִׂיחִים, שֶׁהֵעִידוּ כְּבָר עַל הִתְפַּתְחוּת יְדוּעָה
וְעַל יְדִיעָתָם לִמְצֹא אֶמְצְעֵי הֲגָנָה. הַמְצוּדָה הָרָאשִׁית
שֶׁנִבְנְתָה, כַּנִרְאֶה, לְשֵׁם הֲגָנָה מִפְּנֵי הִתְנַפְּלוּיוֹת
הַשְׁבָטִים אוֹיְבֵיהֶם, נִמְצְאָה עַל צוֹק סֶלַע שֶׁחָדַר עַד חֶצְיוֹ
לְתוֹךְ הַיָם וְשֶׁהַמַיִם רָחֲצוּ אוֹתוֹ לֹא רַק מִבַּחוּץ, אֶלָא גַם
פָּרְצוּ אֶל תּוֹכוֹ דֶרֶך כּוּךְ טִבְעִי גָבֹהַּ.

אַחֲרֵי שְׁהוּתוֹ בְּמָקוֹם זֶה חֲמִשָׁה חֳדָשִׁים,
כְּשֶׁצָבַר שָׁם הַרְבֵּה צְמָחִים מְעַנְיְנִים וְדֻגְמָאוֹת שֶׁל
מַחְצַבִּים שׁוֹנִים, עָזַב קוּק, בַּיוֹם 31 לְמַרְס, שְׁנַת 1770, אֶת
נְיו־זִילֶנְד.

הוּא קָרָא אֶת שְׁמוֹ עַל הַמַעֲבָר הַמַבְדִיל בֵּין
שְׁנֵי אִיֵי נְיוּ־זִילֶנְד. הָרְשִׁימוֹת שֶׁהִשְׁאִיר אַחֲרֵי מוֹתוֹ
מְכִילִים יְדִיעוֹת גִיאוֹגְרָפִיוֹת וְאֶטְנוֹגְרָפִיוֹת מְפוֹרָטוֹת
מִשְׁנֵי הָאִיִּים הַלָלוּ.

בִּשְׁנַת 1773 הוֹפִיעַ הַסַפָּן הַגָּדוֹל הַזֶה שׁוּב
בְּמִפְרָץ הוֹקְס, וְהָיָה שָׁם עֵד־רְאִיָה לְמַחֲזוֹת אֲיֻמִים שֶׁל
אֲכִילַת בְּשַׂר־אָדָם. וְכָךְ הָיָה הַמַעֲשֶׂה: בְּנֵי לִוְיָתוֹ
מָצְאוּ עַל הַחוֹף פֶּגֶר אָדָם פִּרְאִי. הֵם הֵבִיאוּ אוֹתוֹ אֶל
אֳנִיָתָם, בִּשְׁלוּ אוֹתוֹ וְהִצִיעוּ אוֹתוֹ לִפְרָאִים אֲחֵרִים,
שֶׁבְּתַּאֲוָה גְדוֹלָה שֶׁל חַיָה טוֹרֶפֶת אָכְלוּ לְעֵינֵיהֶם אֶת
בֶּן־שִׁבְטָם.

בַּפַּעַם הַשְׁלִישִׁית וְהָאַחֲרוֹנָה בִּקֵר קוּק
בַּמְקוֹמוֹת הָאֵלֶה בָּ־25 לְפֶבְּרוּאַר, שְׁנַת 1777. בִּשְׁנַת 1791
בִּלָה הַסַפָּן וַנְקוֹוֶר עֶשְׂרִים יוֹם בִּלְשׁוֹן הַמִפְרָץ
הֶ“עָגוּם”, אֲבָל לֹא אָסַף שָׁם שׁוּם חֹמֶר לִמוּדִי. בִּשְׁנַת 1793
חָקַר הַתַּיָר דְ’אַנְט־קָסַטוֹ אַרְבָּעִים קִילוֹמֶטֶר לְאֹרֶךְ הַחֵלֶק
הַצְפוֹנִי שֶׁל חוֹפֵי נְיוּ־זִילֶנְד. הַקְבַרְנִיטִים שֶׁל הַצִי
הַמִסְחָרִי הַאוּזֶן וְהַלְרִימְפּ, וְאַחֲרֵיהֶם בַּדֶן, רִיצַ’רְדְסוֹן
וּמוּדִי בָּאוּ שָׁמָה לִזְמָן קָצָר. שָׁם בִּלָה חֲמִשָׁה שָׁבוּעוֹת
גַם הַמְלֻמָד הַצָרְפַתִּי ד"ר סוֹבַז', וְלָמַד לָדַעַת אֶת נִמוּסֵיהֶם
וּמִנְהֲגֵיהֶם שֶׁל תּוֹשָׁבֵי נְיוּ־זִילֶנְד.

בִּשְׁנַת 1805 נִתְקַבֵּל קְרוֹבוֹ שֶׁל מַנְהִיג
הַשֵׁבֶט רַנְגִינוּ, הַפֶּרֶא הַצָעִיר בַּעַל הַכִּשְׁרוֹנוֹת
דוּאָ־טָרָה, בָּאֳנִיָה “אַרְגוֹ”, שֶׁעָמְדָה עַל עָגְנַָהּ בְּמִפְרַץ
“הָאִיִים” תַּחַת פְּקוּדָתוֹ שֶׁל הַסַפָּן בַּדֶן.

אֶפְשָׁר הַדָבָר, שֶׁבִּמְרוּצַת הַזְמַן יְשַׁמְשׁוּ
מְאֹרָעוֹתָיו שֶׁל דוּאָ־טְרָה זֶה חֹמֶר לְאֵיזֶה הוֹמֵירוּס זִילֶנְדִי
לִכְתֹּב עָלָיו אֶפּוֹפֵּיָה שְׁלֵמָה, חַיֵי צָעִיר פִּרְאִי זֶה בֵּין
הָאֵירוֹפָּאִים הָיוּ מְלֵאִים צָרוֹת רַבּוֹת וְרָעוֹת. עַל אֱמוּנוֹ
וְטוּב לִבּוֹ שִׁלְמוּ לוֹ רַק בְּאַכְזָרִיוּת, בַּעֲרִיצוּת וּבְלַעַג.
מֶה הָיָה יָכֹל לַחֲשֹׁב עַל הָאֲנָשִׁים, הַקוֹרְאִים לְעַצְמָם בְּשֵׁם
נְאוֹרִים וְהַחוֹשְׁבִים אֶת עַצְמָם לְנַעֲלִים? סוֹף־סוֹף הֵבִיאוּ
אוֹתוֹ לְלוֹנְדוֹן וְעֲשׂוּהוּ לְמַלָח מִן הַמַדְרֵגָה הַנְמוּכָה
בְּיוֹתֵר וּמַטָרָה לְחִצֵי לַעֲגָם שֶׁל כָּל הַמַלָחִים. כָּל
הָרִשְׁעָה שֶׁקִנְנָה בְּלִבּוֹת חֲבֵרָיו וּפְקִידָיו הַגַסִים, נִתְּכָה
עָלָיו. אִלְמָלֵא הֵגֵן עָלָיו לְבַסוֹף הַמִיסְיוֹנֵר מַרְסְדֶן, הָיָה
מֵת מֵרֹב יִסוּרִים וְעִנוּיִים. מִסְיוֹנֵר מְפֻרְסָם זֶה הִתְעַנְיֵן
הַרְבֵּה בְּפֶרֶא זֶה, בַּהֲבִינוֹ אֶת אָפְיוֹ הָרַךְ, הַנִכְנָע
וְהַטוֹב, אֶת אֵמוּן לְבָבוֹ הַמוּצָק, אֶת יָשְׁרוֹ, עַנְוְתָנוּתוֹ,
שִׂכְלוֹ וְכִשְׁרוֹנוֹתָיו הַבִּלְתִּי שְׁכִיחִים. מַרְסְדֶן הֶעֱנִיק
לוֹ שַׂקִים אֲחָדִים שֶׁל גֵרְעִינֵי תְּבוּאָה וּמַכְשִׁירֵי עֲבוֹדַת
הָאֲדָמָה, שֶׁהַפֶּרֶא הַצָעִיר רָצָה לְהַנְהִיג בְּאִי מוֹלַדְתּוֹ,
אֲבָל הַכֹּל נִגְנַב מִמֶנוּ עַל יְדֵי הָאֵירוֹפָּאִים. רַק בִּשְׁנַת
1814, אַחֲרֵי רֹב עִנוּיִים וְהַרְפַּתְּקָאוֹת, הוּשַׁב דוּאָה־טָרָה אֶל
אֶרֶץ מוֹלַדְתּוֹ. אֲבָל קֹדֶם שֶׁהִסְפִּיק עוֹד לְהִנָפֵשׁ מְעַט
מִנִסְיוֹנוֹתָיו הָרַבִּים שֶׁגוֹרָלוֹ הַמַר נִסָה אוֹתוֹ, וְעוֹד קֹדֶם
שֶׁהִסְפִּיק לְהַתְחִיל בַּתִּקוּנִים הַנְחוּצִים בְּמוֹלַדְתּוֹ, שֶׁאֶת
פְּרָאוּתָהּ הִכִּיר וְיָדַע הֵיטֵב, קְטָפָהוּ הַמָוֶת, בִּשְׁנַת
הָעֶשְׂרִים וּשְׁמוֹנֶה לִימֵי חַיָיו.

עַד לִשְׁנַת 1816 לֹא שָׂמוּ לֵב כְּלָל
לִנְיוּ־זִילֶנְד. בְּאוֹתָהּ שָׁנָה בִּקֵר בָּהּ טוֹמְפְּסוֹן,
וּבִשְׁנַת 1817 הָיָה שָׁם נִיקוֹלַס.

בִּשְׁנַת 1824 עָמַד דְיוּפֶרֵי, קְבַרְנִיט הָאֳנִיָה
“צֶדֶף” בְּמִפְרַץ־הָאִיִים כִּשְׁנֵי שָׁבוּעוֹת וּבָא בִּקְשָׁרִים
יְדִידוּתִיִים עִם הַפְּרָאִים, שֶׁהִלֵל אוֹתָם אַחַר־כָּך עַד
מְאֹד.

אַחֲרָיו, בְּאוֹתָהּ שָׁנָה עַצְמָה, בְּקֹשִׁי
הִסְפִּיקָה אֳנִיַת הַצַיַד “מֶרְקוּר” לְהִמָלֵט מִמַעֲשֵׂי שֹׁד וָרֶצַח
שֶׁל הַפְּרָאִים, בָּהּ־בַּשָׁעָה שֶׁרַב־הַחוֹבֵל דִילוֹן הָיָה אֶצְלָם
שְׁתֵּי פְּעָמִים וְחַי אִתָּם בְּשָׁלוֹם וּבִידִידוּת. בְּמַרְס, שְׁנַת
1817, בִּלָה רַב־הַחוֹבֵל שֶׁל הָאֳנִיָה “אַסְטְרַלַבִּיָה”, דְיוּרְוִיל
הַמְפֻרְסָם, לַיְלָה בְּחֶבְרַת הַפְּרָאִים בְּלִי כָּל פַּחַד, הֶחֱלִיף
אֶצְלָם חֲפָצִים שׁוֹנִים, יָשַׁן בְּאָהֳלֵיהֶם, הִתְעַסֵק בִּמְנוּחָה
בְּמֶחְקָרָיו הַשׁוֹנִים וְחִבֵּר שָׁם מַפּוֹת מְצֻיָנוֹת שֶׁל הָאִיִים
הָאֵלֶה הַשְׁמוּרוֹת עַכְשָׁיו בַּמוּזֵיאוֹן הַלוֹנְדוֹנִי.

מִכָּל הָאָמוּר לְמַעְלָה, מֵהַמַעֲבָר שֶׁל
אַהֲבַת־שָׁלוֹם וְהֶאָרַת פָּנִים עַד לִפְרָאוּת וְאַכְזָרִיוּת,
אֶפְשָׁר לָבוֹא לִידֵי מַסְקָנָה, שֶׁבַּעֲרִיצוּתָם שֶׁל
הַנְיוּ־זִילֶנְדִים הָיוּ אֲשֵׁמִים רַק הָאֵירוֹפָּאִים עַצְמָם. נִרְאֶה
לְעֵין כֹּל, שֶׁהִתְנַהֲגוּתָם שֶׁל הַפְּרָאִים הָיְתָה תְּלוּיָה אַךְ
בְּהִתְנַהֲגוּתָם שֶׁל הָאֵירוֹפָּאִים. אָמְנָם הָיוּ מִקְרֵי
הִתְנַפְּלוּת בִּלְתִּי צְפוּיִים עַל אֲנָשִׁים שֶׁלֹא הָיוּ אֲשֵׁמִים
בִּמְאוּמָה, אֲבָל זֶה מִתְבָּאֵר בְּכָךְ, שֶׁהַקוֹדְמִים לָהֶם
עוֹרְרוּ אֶת מַשְׂטֵמַת יְלִידֵי הָאָרֶץ,
וְחַשְׁדֵיהֶם שֶׁנִתְאַמְתּוּ קֹדֶם עַל יְדֵי מַעֲשֵׂיהֶם הָרָעִים שֶׁל
הַלְבָנִים, עוֹד לֹא נִמְחוּ מִלִבָּם.

אַחֲרֵי דְיוּרְוִיל, הָשְׁלְמוּ הַיְדִיעוֹת עַל
הָאֶטְנוֹגְרַפְיָה שֶׁל נְיוּ־זִילֶנְד עַל יְדֵי תַּיָר
אֶחָד, שֶׁעָבַר כִּמְעַט עֶשְׂרִים פְּעָמִים אֶת כָּל כַּדוּר הָאָרֶץ.
זֶה הָיָה הָאַנְגְלִי אִירְל, שֶׁנָע וָנָד עַל פְּנֵי כָּל
כַּדוּר־הָאָרֶץ, אַךְ וְרַק לְשֵׁם הַמַדָע. הוּא בִּקֵר בַּחֲלָקִים
מִשְׁנֵי הָאִיִים שֶׁעוֹד לֹא נֶחְקְרוּ, וְאַף
פַּעַם לֹא הָיְתָה לוֹ כָּל סִבָּה לְהִתְאוֹנֵן עַל יַחֲסָם שֶׁל
הַפְּרָאִים אֵלָיו, אַף־עַל־פִּי שֶׁהָיָה פְּעָמִים אֲחָדוֹת עֵד
רְאִיָה, בְּאֵיזֶה עֹנֶג וְתַאֲוָה אָכְלוּ אֶת פִּגְרֵי בְּנֵי
שִׁבְטָם.

עֵד רְאִיָה לְמַחֲזֶה כָּזֶה הָיָה גַם רַב־הַחוֹבֵל
לַפְּלַס בִּשְׁנַת 1821, בְּעֵת חֲנוֹתוֹ בְּמִפְרַץ־הָאִיִים.
הַפְּרָאִים כְּבָר לָמְדוּ כֵּיצַד לְהִשְׁתַּמֵשׁ בְּנֶשֶׁק חַם וְלָכֵן
הָיוּ צְרִיכִים לְהִשָׁמֵר מִפְּנֵיהֶם יוֹתֵר מֵאֲשֶׁר קֹדֶם,
כְּשֶׁנִשְׁקָם הָיָה עוֹד קָדוּם מְאֹד. אֲכִילַת בְּשַׂר אָדָם הָיְתָה
נְפוֹצָה בֵּינֵיהֶם מְאֹד. הָאֲרָצוֹת הַמְיֻשָׁבוֹת וְהַפּוֹרְחוֹת
מִקֹדֶם, נֶהֶפְּכוּ תּוֹדוֹת לַאֲכִילַת בְּשַׂר הָאָדָם לְמִדְבָּר
שׁוֹמֵם. מוֹשָׁבוֹת שְׁלֵמוֹת נִכְחֲדוּ רַק עַל יְדֵי זֶה,
שֶׁתּוֹשָׁבֵיהֶם נֶאֶכְלוּ כְּעֶדְרֵי צֹאן.

רַק לַשָׁוְא הִשְׁתַּדְלוּ הַמִיסְיוֹנֵירִים לַעֲקֹר אֶת
הַצִמָאוֹן לַדָם. מִשְׁנַת 1808 הָיְתָה אֲגוּדַת הַמִיסְיוֹנֵירִים
שׁוֹלַחַת תָּמִיד לִנְיוּ־זִילֶנְד אֶת הַטוֹבִים שֶׁבַּחֲבֵרֶיהָ, אֲבָל
אַכְזָרִיוּתָם שֶׁל הַיְלִידִים הִכְרִיחָה אוֹתָם לָשׁוּב כִּלְעֻמַת
שֶׁבָּאוּ, וְרַק בִּשְׁנַת 1814 הֶחְלִיטוּ מַרְסְדֶן, הַלֵי וְקִינְג,
לְנַסוֹת שׁוּב לְהָרֵךְ אֶת מִדוֹתֵיהֶם שֶׁל הַזִילֶנְדִים. בַּעֲלוֹתָם
עַל חוֹף מִפְרַץ־הָאִיִים, קָנוּ מֵאֵת הַשֵׁבֶט הַמְקוֹמִי מָאתַיִם
אַקְרִים אֲדָמָה, הִתְיַשְׁבוּ שָׁם וְיִסְדוּ אֲגוּדַת מִסְיוֹנֵירִים
אַנְגְלִית.

אֶת כָּל זֶה הֶעֱבִיר פַּגַנֶל לִפְנֵי עֵינֵי רוּחוֹ,
בְּשִׁבְתּוֹ בְּפִנַת הַתָּא. וְשׁוּם דָבָר בְּתוֹלְדוֹת נְיוּ־זִילֶנְד
לֹא נָתַן לוֹ אֶת הַיְסוֹד לִקְרֹא לִשְׁנֵי אִיִים אֵלֶה בְּשֵׁם
יַבֶּשֶׁת.

אִם מִלִים אֲחָדוֹת בִּתְעוּדַת רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט
הֵעִירוּ אֶת דִמְיוֹנוֹ הַנִלְהָב שֶׁל הַגִיאוֹגְרָף בְּיַחַס
לִנְיוּ־זִילֶנְד, הֲרֵי הַמִלָה הַמְקֻטַעַת contin, שֶׁכַּוָנָתָהּ אֵינָה יְכוֹלָה לִהְיוֹת אַחֶרֶת
מֵאֲשֶׁר continent, הִכְרִיחָה אוֹתוֹ
לְהִתְפַּכֵּחַ וּלְהִתְאַפֵּק מִנִסָיוֹן חָדָש לְחַפֵּשׂ אֶת אֲבִיהֶם
הָאֻמְלָל, שֶׁל רוֹבֶּרְט וַאֲחוֹתוֹ בְּמָקוֹם, שֶׁלֹא יָכֹל לִהְיוֹת
שָׁם בְּשׁוּם אֹפֶן.




פֶּרֶק ג: הָרְצִיחוֹת בִּנְיוּ־זִילֶנְד


אַף כִּי כֻּלָם הָיוּ בְּטוּחִים, שֶׁהַנְסִיעָה
מֵאוֹסְטְרַלְיָה לִנְיוּ־זִילֶנְד תִּמָשֵׁך לֹא יוֹתֵר מִשִׁשָׁה יָמִים,
בְּכָל זֹאת, בָּעֶשְׂרִים וָאֶחָד לְיַנוּאַר, זֹאת אוֹמֶרֶת: חֲמִשָׁה
יָמִים מֵאָז הַפְלָגָתָהּ בַּיָם, לֹא עָבְרָה עוֹד “מַקַרִי” אַף
כִּשְׁנֵי שְׁלִישִׁים שֶׁל הַדֶרֶךְ. וִילְיֶם הַלֵי דָאַג אַךְ מְעַט
לְמַהֲלָכָהּ שֶׁל הָאֳנִיָה: אַחַת הָיְתָה לוֹ אִם הִיא מְמַהֶרֶת
בְּלֶכְתָהּ אוֹ אִם הִיא מְפַגֶרֶת.

הוּא הוֹפִיעַ רַק לִפְרָקִים רְחוֹקִים עַל הַסִפּוּן,
בְּבַלוֹתוֹ אֶת כָּל זְמַנוֹ בְּתָאוֹ הַקָטָן, הַדוֹמֶה לִמְאוּרַת־דֹב
מְזֹהָמָה, בִּשְׁתִיַת יַיִן וְשֵׁכָר. הַמַלָחִים עָשׂוּ כְּמַעֲשֵׂה
קְבַרְנִיטָם, וְהָאֳנִיָה נִמְסְרָה כִּמְעַט בִּידֵי הַגוֹרָל.

שַׁאֲנָנוּת כָּזוֹ שֶׁאֵין לָהּ כַּפָּרָה, הִכְרִיחָה
אֶת ג’וֹן מַנְגֶלְס וְאֶת מַלָחָיו וִילְסוֹן וּמְיוּלִרֶדִי לַעֲמֹד
תָּמִיד עַל הַמִשְׁמָר. אֶת הַלֵילוֹת הָאַחֲרוֹנִים בִּלוּ עַל הַסִפּוּן
וְלֹא אַחַת חִלְצוּ אֶת הָאֳנִיָה מִצָרָה. בְּהִוָדַע לְהַלֵי שֶׁהֵם
הִתְעָרְבוּ בְּ“עִנְיָן לֹא לָהֶם”, קָפַץ וְעָלָה עַל הַסִפּוּן
וְהִתְחִיל לְחָרֵף וּלְגַדֵף אוֹתָם כְּאַחַד הָרֵיקִים. נִרְגָזִים עַל
יְדֵי עָוֶל כָּזֶה, חָפְצוּ מַלָחֵי “דוּנְקָן” לִכְלֹא אוֹתוֹ
בְּתַחְתִּית הָאֳנִיָה עַד כְּלוֹת הַנְסִיעָה, כְּדֵי שֶׁלֹא יַפְרִיעַ
לָהֶם לַעֲשׂוֹת אֶת אֲשֶׁר מָצְאוּ לְנָחוּץ לַעֲשׂוֹת בִּדְאָגָתָם
לִשְׁלוֹם כֻּלָם, אֲבָל ג’וֹן מַנְגֶלְס הֱנִיאָם מֵעֲשׂוֹת זֹאת,
אַף־עַל־פִּי שֶׁהוּא עַצְמוֹ הוֹדָה, כִּי רַק בְּאֹפֶן כָּזֶה אֶפְשָׁר
יִהְיֶה לְהָבִיא סֵדֶר בָּאֳנִיָה וּלְנַהֲלָהּ כָּרָאוּי.

הוֹאִיל וְלֹא רָצָה לְהַחֲרִיד אֶת הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן,
הִתְיָעֵץ עִם הַמַיוֹר וְעִם פַּגַנֶל בְּאֵלוּ אֶמְצָעִים עָלָיו לֶאֱחֹז
כְּדֵי לְהָחִיש אֶת מַהֲלָכָהּ שֶׁל הָאֳנִיָה. כְּשֶׁאָמַר לָהֶם,
שֶׁוִילְסוֹן וּמְיוּרֶדִי עוֹמְדִים עַל דַעְתָּם שֶׁיֵשׁ לְהַרְחִיק
לְגַמְרֵי אֶת הַלֵי מִנִהוּל הָאֳנִיָה – כִּי הוּא שִׁכּוֹר תָּמִיד
וְאֵינוֹ יוֹדֵעַ אֶת אֲשֶׁר הוּא עוֹשֶׂה – הֵשִׁיב הַמַיוֹר:

– כַּמוּבָן, כָּךְ יִהְיֶה יוֹתֵר טוֹב. אֱסֹר אֶת
הַשִׁכּוֹר הַזֶה בְּאֵיזֶה מָקוֹם וְקַבֵּל אַתָּה עָלֶיךָ אֶת
חוֹבוֹתָיו. כְּשֶׁנַגִיעַ לִמְחוֹז חֶפְצֵנוּ נְשַׁחְרֵר אוֹתוֹ וְאָז
יַעֲשֶׂה לָאֳנִיָתוֹ כְּכָל הַיָשָׁר בְּעֵינָיו. אִם יִרְצֶה לָרֶדֶת
תְּהוֹמָה יַחַד אִתָּהּ – הָרְשׁוּת בְּיָדוֹ.

– כֵּן, כִּמְדֻמַנִי, שֶׁלֹא תִּהְיֶה לָנוּ בְּרֵירָה
אַחֶרֶת, – הִסְכִּים ג’וֹן מַנְגֶלְס – כָּל עוֹד אָנוּ נִמְצָאִים בַּיָם
הַגָלוּי, דַיָהּ רַק הַהִתְבּוֹנְנוּת מִצִדֵנוּ, כְּמוֹ שֶׁהָיָה עַד
עַכְשָׁיו; אַךְ כְּשֶׁנִתְקָרֵב אֶל הַחוֹף, וְאִם הוּא יִהְיֶה בְּמַצָב
כָּזֶה כְּמוֹ שֶׁהוּא עַכְשָׁיו, אָז אֶעֱמֹד אֲנִי בִּמְקוֹמוֹ בְּלִי
כָּל דִחוּי.

– וּמַדוּעַ זֶה לֹא נַעֲשֶׂה זֹאת מִיָד? – שָׁאַל פַּגַנֶל.

– יַעַן כִּי אֵין אֲנִי יוֹדֵעַ אֶת הַדֶרֶךְ, וְגַם מַפָּה אֵין בָּאֳנִיָה, – עָנָה ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– לֹא יִתָּכֵן!

– אֲנִי מַבְטִיחֲךָ שֶׁכָּךְ הוּא. “מַקַרִי” שָׁטָה רַק
בֵּין עֵדֶן וְאוֹקְלֶנְד, וְהַלֵי יוֹדֵעַ, כַּנִרְאֶה, אֶת הַדֶרֶךְ, עַד
שֶׁאֵין הוּא זָקוּק לְשׁוּם מַפָּה.

– וְכַנִרְאֶה, חוֹשֵׁב הוּא, שֶׁגַם אֳנִיָתוֹ יוֹדַעַת
הֵיטֵב אֶת הַדֶרֶךְ וְאֵינָהּ זְקוּקָה לְשׁוּם הַנְהָגָה, – הוֹסִיף
פַּגַנֶל.

– זֶה אֶפְשָׁר, – אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס בִּצְחוֹק –
וְזוֹהִי הַסִבָּה שֶׁאֵין אֲנִי רוֹצֶה לְקַבֵּל עָלַי מִיָד אֶת חוֹבָתוֹ
שֶׁל הַלֵי; חֹסֶר הַמַפָּה אֵינוֹ נוֹתֵן לִי לַעֲשׂוֹת זֹאת.

– בְּאֹפֶן כָּזֶה אֵין לָנוּ בְּרֵירָה אַחֶרֶת מֵאֲשֶׁר לְקַווֹת שֶׁהַלֵי יִתְפַּכֵּחַ בְּעוֹד מוֹעֵד, – אָמַר פַּגַנֶל.

– וְאִם תִּקְוָתֵנוּ לֹא תִּתְקַיֵם? – שָׁאַל מַכְּס
נַבְּס – מֶה עָלֵינוּ לַעֲשׂוֹת אָז? הַאִם בֶּאֱמֶת מֻכְרָחִים אָנוּ
לָרֶדֶת תְּהוֹמָה בְּעֶטְיוֹ שֶׁל שִׁכּוֹר זֶה? צָרִיךְ לֶאֱחֹז
בְּאֶמְצָעִים עוֹד קֹדֶם לָכֵן.

ג’וֹן מַנְגֶלְס הִשְׁתַּקַע בְּהִרְהוּרים.

– אֲנִי, כִּמְדֻמַנִי, לֹא אוּכַל לַעֲשׂוֹת כְּלוּם גַם
כְּשֶׁתִּגָלֶה הַיַבָּשָׁה, – אָמַר לְבַסוֹף – זָכוּרְנִי שֶׁחוֹפֵי
נְיוּ־זִילֶנְד מְסֻכָּנִים הֵם כְּחוֹפֵי נוֹרְוֶגְיָה וְדוֹמִים הֵם
בְּשִׂרְטוּטֵיהֶם וּבַמְבוֹכֵי הַשִׂרְטוֹנִים וְהַסְלָעִים
הַתַּת־מַיְמִיִים לַפְיוֹרְדִים הַנוֹרְוֶגִיים3. בְּנוֹרְוֶגְיָה אֵין לְךָ צַעַד שֶׁלֹא תִּפְגֹש בּוֹ
שִׂרְטוֹן תַּת־מֵימִי אוֹ צוֹק.

– אֱמֶת הַדָבָר, – אִשֵׁר פַּגַנֶל.

– וּבְכֵן רוֹאֶה אַתָּה שֶׁאִי־אֶפְשָׁר פֹּה בְּלִי
מַפָּה אוֹ בְּלִי מַנְהִיג הַבָּקִי הֵיטֵב בְּכָל הַמְקוֹמוֹת
הָאֵלֶה!

– כֵּן, זֶה בֶּאֱמֶת קָשֶׁה, – אָמַר הַמַיוֹר, – אֲבָל,
כְּשֶׁנִהְיֶה כְּבָר קְרוֹבִים אֶל הַחוֹף, בְּעֵת שֶ“מַקַרִי” תִּתָּקֵל
בְּשִׂרְטוֹן, הֲלֹא אֶפְשָׁר יִהְיֶה עוֹד לְהִנָצֵל בְּאֵיזֶה אֹפֶן
שֶׁהוּא.

– כֵּן, אִם רַק לֹא נִשָּׁחֵק מִיָד בֵּין הַסְלָעִים הַתַּת־מַיְמִיִים, – הֵעִיר ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– גַם אִם יַעֲלֶה בְּיָדֵינוּ לְהַגִיעַ בְּשָׁלוֹם אֶל הַחוֹף, גַם אָז אֵין לָנוּ לְקַווֹת לְטוֹבָה, – אָמַר פַּגַנֶל – הַזִילֶנְדִים אֵינָם
מַכְנִיסֵי אוֹרְחִים כְּלָל וְאֵינָם אוֹהֲבֵי־שָׁלוֹם. לִנְפֹּל
בִּידֵיהֶם לֹא יִנְעַם כְּלָל וּכְלָל.

– וְכִי עַל הַשֵבֶט הָמָאוֹרִי אַתָּה מְדַבֵּר, מַר פַּגַנֶל? – שָׁאַל רַב־הַחוֹבֵל הַצָעִיר.

– כֵּן, יְדִידִי. הַשֵׁבֶט הַמָאוֹרִי הוּא יָדוּעַ
וּמְפֻרְסָם בְּכָל הָאוֹקְיָנוֹס הַהֹדִי; אֵלוּ אֵינָם הָאוֹסְטְרָלִים
הַצְנוּעִים וְהָעַנְוְתָנִים, אֶלָא אוֹכְלֵי־אָדָם, וְאֵין לְקַווֹת
לְרַחֲמִים מֵהֶם כְּמוֹ מֵחַיוֹת טוֹרְפוֹת.

– וְלוּ הָיָה הַדָבָר וַדָאִי וּבָרוּר, שֶׁאֳנִיָתוֹ
שֶׁל רַב־הַחוֹבֵל גְרַנְט נִטְרְפָה דַוְקָא לְיַד חוֹפֵי נְיוּ־זִילֶנְד,
וְכִי לֹא הָיִיתָ מֵעֵז לְחַפְּשׂוֹ שָׁם? – שָׁאַל מַכְּס נַבְס.

– וּמַדוּעַ לֹא? – הֵשִׁיב הַגִיאוֹגְרָף – לְיַד
הַחוֹפִים עַצְמָם אֵין הַדָבָר מְסֻכָּן כָּל־כָּךְ וַאֲנַחְנוּ הָיִינוּ
מוֹצְאִים שָׁם בְּוַדַאי אֶת עִקְבוֹת “בְּרִיטַנְיָה”, אֲבָל בִּפְנִים
הָאִיִים הַחִפּוּשִׂים הֵם לְגַמְרֵי לְלֹא הוֹעִיל, כָּל אֵירוֹפָּאִי
הַמֵעֵז לַחְדֹר לִפְנִים נְיוּ־זִילֶנְד, מֻכְרָח לִנְפֹּל בִּידֵי
הַמָאוֹרִים, וּמִי שֶׁנָפַל בְּיָדָם, סוֹפוֹ שֶׁיֹאבַד. אֲנִי זֵרַזְתִּי
אֶת יְדִידַי לַעֲבֹר אֶת הַפַּמְפּוֹת וְאֶת אוֹסְטְרַלְיָה, אֲבָל
לְהָדִיחַ אוֹתָם אֶל נִבְכֵי נְיוּ־זִילֶנְד אֵינִי רוֹצֶה. יִשְׁמְרֵנוּ
הָאֱלֹהִים מֵהִזְדַמֵן לְחֶבְרַת חַיוֹת הוֹלְכוֹת עַל שְׁתַּיִם
אֵלוּ!

לְפַחְדוֹ שֶׁל פַּגַנֶל מִפְּנֵי שֵׁבֶט זֶה הָיָה
יְסוֹד. שֵׁם רַע מְאֹד יָצָא לִנְיוּ־זִילֶנְד בָּעוֹלָם וְכָל
הַמְאֹרָעוֹת הַחֲשׁוּבִים שֶׁל תּוֹלְדוֹת גִלוּיֶיהָ עֲקֻבִּים
מִדָם.

אֲרֻכָּה מְאֹד הִיא רְשִׁימַת הַקָרְבָּנוֹת שֶׁנָפְלוּ
בָּאִיִים הָרָעִים הָאֵלֶה – רְשִׁימוֹת דָם שֶׁל אַכְזָרִיוּת וַאֲכִילַת
בְּשַׂר־אָדָם הִתְחִילוּ מֵחֲמֵשֶׁת מַלָּחֵי טַסְמַן, שֶׁנִרְצְחוּ
וְנֶאֶכְלוּ עַל יְדֵי הַזִילֶנְדִים. אַחֲרֵי זֶה הָיָה גוֹרָלָם שֶׁל
רַב־הַחוֹבֵל טֶקְנִי וְכָל מַלָחָיו כְּגוֹרָלָם שֶׁל אֵלֶה. עַל
הַצַד הַמִזְרָחִי שֶׁל הַמִפְרָץ פַּוָה שִׁמְשׁוּ
מָזוֹן לַפְּרָאִים חֲמִשָׁה דַיָגִים שֶׁבָּאוּ שָׁמָה מִסִידְנִי.
בִּנְמַל מוֹלִינָה נִרְצְחוּ וְנֶאֶכְלוּ אַרְבַּעַת מַלָחֵי הָאֳנִיָה
הָאַנְגְלִית “אַחִים”. וְזֶה קָרָה גַם לְחַיָלִים אֲחָדִים שֶׁל
הַגֶנֶרַל נַטָה וְלִשְׁלֹשָׁה מַלָחִים שֶׁנִמְלְטוּ מֵהָאֳנִיָה
“מַטִילְדָה”.

אֲבָל כָּל הַמִקְרִים קַלֵי־הָעֵרֶךְ הָאֵלֶה הֵם
כְּאַיִן וּכְאֶפֶס לְעֻמַת זֶה שֶׁאֵירַע לְרַב־הַחוֹבֵל
מַרְיוֹן־דְיוּ־פְרֶן, שֶׁאֶת תּוֹלְדוֹתָיו נָבִיא כָּאן
בִּפְרָטוּת.

בְּאַחַד־עָשָׂר לְמַאי, שְׁנַת 1722, אַחֲרֵי בִּקוּרוֹ
הָרִאשׁון שֶׁל הַתַּיָר קוּק בִּנְיוּ־זִילֶנְד, בָּאוּ
לְמִפְרַץ־הָאִיִים שְׁתֵּי אֳנִיוֹת: “מַסְקָרִין”, וְרַב־חוֹבְלָהּ
מַרְיוֹן, וְ“קַסְטָרָי” וְרַב־חוֹבְלָה קְרוֹזֶה. הַזִילֶנְדִים
הַנוֹכְלִים וְהָעֲרוּמִים קִבְּלוּ אֶת הַבָּאִים בְּסֵבֶר פָּנִים
יָפוֹת, בְּחֶסֶד רַב וּבְחִבָּה גְדוֹלָה. הֵם גַם הֶעֱמִידוּ פָּנִים
שֶׁל נִכְנָעִים וּצְנוּעִים, עַד שֶׁרַק אַחֲרֵי רֹב עָמָל עָלָה בִּידֵי
הָאֵירוֹפָּאִים לְבַקֵשׁ מֵהֶם שֶׁיְבַקְרוּ בָּאֳנִיוֹת וִיקַבְּלוּ
מֵהֶם מַתָּנוֹת.

מַנְהִיגַם טָקוּרִי, אָדָם בַּעַל כִּשְׁרוֹנוֹת נַעֲלִים
מְאֹד, הָיָה בֶּן הַשֵבֶט וַנְגָה־רוֹאָה וְהָיָה קְרוֹבוֹ שֶׁל
דוּאָ־טָרָה, זֶה שֶׁכֹּה הִרְבָּה לִסְבֹּל מִידֵי הָאֵירוֹפָּאִים לִפְנֵי
שְׁתֵּי שָׁנִים.

טָקוּרִי, שֶׁנָטַר בְּלִבּוֹ רִגְשֵׁי נְקָמָה, לֹא יָכֹל
לִסְלֹחַ לָאֵירוֹפָּאִים אֶת הָעֶלְבּוֹנוֹת שֶׁהֶעֱלִיבוּ אֶת שִׁבְטוֹ
עַל יְדֵי הָרָעָה שֶעָשׂוּ לְדוּאָ־טָרָה, וְנִשְׁבַּע לִנְקֹם
בְּאַכְזָרִיוּת בְּכָל הָאֵירוֹפָּאִים שֶׁיִפְּלוּ בְּיָדוֹ,
אַף־עַל־פִּי שֶׁהֵם לֹא יִהְיוּ אֲשֵׁמִים בָּזֶה כְּלָל. בְּבוֹא
הַצָרְפַתִּים שָׁמָה, מָצָא לוֹ פֶּרֶא אַכְזָרִי וְנוֹקֵם זֶה
הִזְדַמְנוּת טוֹבָה לְמַלֵא אֶת שְׁבוּעָתוֹ.

בְּהַרְאוֹתוֹ לַתַּיָרִים אַהֲבַת שָׁלוֹם מְדֻמָה
וּפַחַד מְעֻשֶׂה, הִרְחִיק מִלִבָּם כָּל חֶשֶׁד. טָקוּרִי וּבְנֵי
שִׁבְטוֹ הִתְחִילוּ לְבַקֵר לְעִתִּים קְרוֹבוֹת בָּאֳנִיוֹת וְהֵבִיאוּ
אִתָּם אֶת הַדָגִים הַטוֹבִים בְּיוֹתֵר וְגַם בְּשַׂר חַיוֹת־צַיִד
שׁוֹנוֹת. אִתָּם בָּאוּ גַם נְשֵׁיהֶם. הַפְּרָאִים שָׁאֲלוּ גַם לְשֵׁם
רַבֵּי־הַחוֹבְלִים וּסְגַנֵיהֶם, וּלְאַחַר שֶׁהִתְרוֹעֲעוּ אִתָּם
וּבָאוּ בִּבְרִית הַיְדִידוּת, הִזְמִינוּם לָבוֹא גַם אֶל
מוֹשְׁבוֹתֵיהֶם.

בְּעֵינֵי מַרְיוֹן וּקְרוֹזֶה מָצָא חֵן יַחַס
יְדִידוּתִי כָּזֶה מִצַד הַפְּרָאִים וְהֵם הָיוּ מִתְהַלְכִים
וְנוֹסְעִים בְּלִי פַּחַד בְּכָל הָאִי, בֵּין אַרְבָּעַת אֲלָפִים
תּוֹשָׁבָיו הַפְּרָאִים. יְלִידֵי הָאָרֶץ קִדְמוּ אֶת פְּנֵיהֶם בְּכָל
מָקוֹם בְּחִבָּה וּבְחֵן.

הָאֳנִיוֹת עָמְדוּ בְּמִפְרַץ־הָאִיִים רַק לְשֵׁם זֶה,
כְּדֵי לְהַחֲלִיף אֶת הַתְּרָנִים הַשְׁבוּרִים שֶׁל “קַסְטָרִי”
בַּחֲדָשִׁים. בְּמָצְאָם בָּעֶשְׂרִים וּשְׁלֹשָׁה לְמַאי, בְּמֶרְחַק
שְׁלוֹשָׁה קִילוֹמֶטְרִים מֵהַחֹף יַעַר שֶׁל אֲרָזִים, סִדְרוּ שָׁם
שְׁנֵי הַקְבַרְנִיטִים שְׁכוּנָה קְטַנָה שֶׁבָּה הִתְיַשְׁבוּ כִּשְׁנֵי
שְׁלִישִׁים מִמִסְפַּר מַלָחֵיהֶם שֶׁהִתְעַסְקוּ בִּכְרִיתַת הָעֵצִים
וּבְהַכְשָׁרָתָם לְהַתְקָנַת תְּרָנִים. אַחַר כָּךְ בָּחֲרוּ עוֹד
בִּשְׁנֵי מְקוֹמוֹת לִשְׁכוּנוֹת אַרְעִיוֹת, אֶת הָאַחַת כּוֹנְנוּ עַל
הָאִי הַקָטָן מוֹטוֹ־אָרוֹ, וְשָׁמָה הֵבִיאוּ אֶת הַחוֹלִים; וְאֶת
הַשְׁנִיָה – עַל אִי גָדוֹל בְּלֵב הָאוֹקְיָנוֹס, בְּמֶרְחַק שְׁנֵי
קִילוֹמֶטְרִים מִמְקוֹם חֲנָיַת הָאֳנִיוֹת. לִשְׁנֵי הַמְקוֹמוֹת הָאֵלֶה
הָיוּ רַשֶׁאִים לָבוֹא גַם הַפְּרָאִים, שֶׁהִצִיעוּ אֶת שֵׁרוּתָם
לָאֵירוֹפָּאִים, חֲזָקִים, זְרִיזִים וּנְבוֹנִים – הָיוּ כֻּלָם
פּוֹעֲלִים מְצֻיָנִים.

אוּלָם לַמְרוֹת אַהֲבַת הַשָׁלוֹם הַמְדֻמָה מִצַד
הַפְּרָאִים, אָחַז רַב־הַחוֹבֵל מַרְיוֹן בְּאֵי־אֵלֶה אֶמְצְעֵי
זְהִירוּת. הַפְּרָאִים בָּאוּ תָּמִיד אֶל הָאֳנִיוֹת בְּלִי נֶשֶׁק,
וּמַלָחֵי מַרְיוֹן לֹא הָיוּ מְבַקְרִים אֶת הַחוֹף כְּשֶׁאֵינָם
מְזֻיָנִים. אֲבָל אַחֲרֵי זְמַן־מַה אָסַר מַרְיוֹן עַל הַמַלָחִים
לָקַחַת אִתָּם אֶת נִשְׁקָם, בְּחָשְׁשׁוֹ לְהַעֲלִיב בָּזֶה אֶת
הַזִילֶנְדִים, אַף־עַל־פִּי שֶׁקְרוֹזֶה הִתְנַגֵד בְּכָל תֹּקֶף לָזֶה,
בְּמָצְאוֹ אֵמוּן כָּזֶה לִמְסֻכָּן מְאֹד.

הַזִילֶנְדִים עָנוּ עַל אֵמוּן כָּזֶה בְּחִבָּה עוֹד יוֹתֵר גְדוֹלָה.

טָקוּרִי הִתְרוֹעֵעַ כָּל כָּךְ עִם רַבֵּי־הַחוֹבְלִים, עַד שֶׁהִשְׁאִיר בָּאֳנִיָה גַם אֶת בְּנוֹ.

בַּשְׁמִינִי לְיוּנִי, בִּשְׁעַת הַבִּקוּר הַחֲגִיגִי
שֶׁבִּקְרוּ הָאֵירוֹפָּאִים אֵצֶל טָקוּרִי, הֻכְרַז מַרְיוֹן
לַמַנְהִיג הַגָדוֹל שֶׁל כָּל הָאָרֶץ, וּלְאוֹת תֹּאַר־כָּבוֹד
כָּזֶה, קִשְׁטוּ אֶת רֹאשׁוֹ בְּאַרְבַּע נוֹצוֹת גְדוֹלוֹת.

וְכָךְ עָבְרוּ שְׁלֹשִׁים וּשְׁלֹשָׁה יָמִים מֵעֵת
הוֹפָעַת הָאֳנִיוֹת הַצָרְפַתִּיוֹת בְּמִפְרַץ־הָאִיִים. עֲבוֹדַת
תִּקוּן הַתְּרָנִים הִתְקַדְמָה יָפֶה. הֵם הִצְטַיְדוּ גַם בְּהַרְבֵּה
מַיִם חַיִים מִמַעְיְנוֹת מוֹטוּ־אָרוֹ. הַמְנַצֵחַ עַל הַפּוֹעֲלִים
הָיָה רַב־הַחוֹבֵל קְרוֹזֶה, וְהַהַשְׁגָחָה הָרָאשִׁית קִבֵּל עַל
עַצְמוֹ מַרְיוֹן.

כֻּלָם הָיוּ בְּטוּחִים בִּגְמַר טוֹב וְהָיוּ שְׁלֵוִים וּשְׁקֵטִים.

בִּשְׁנֵים־עָשָׂר לְיוּנִי שָׁטָה הָאַסְדָה שֶׁל
מַרְיוֹן בְּשָׁעָה שְׁתַּיִם אַחֲרֵי הַצָהֳרַיִם אֶל הַשְׁכוּנָה
שֶׁבָּהּ גָר טָקוּרִי. בְּדַעְתּוֹ שֶׁל מַרְיוֹן הָיָה לָדוּג שָׁם
דָגִים. בַּסִירָה יָשְׁבוּ מִלְבַד מַרְיוֹן וּשְׁנֵי סְגָנָיו עוֹד
שְׁנֵים־עָשָׂר מַלָחִים. הַמְלַוִים הָיוּ טָקוּרִי עַצְמוֹ וַחֲמִשָׁה
פְּרָאִים.

עַל דַעְתּוֹ שֶׁל אַף אֶחָד מִן הָאֵירוֹפָּאִים לֹא עָלָה, שֶׁשַׁיִט זֶה יִגָמֵר בְּאָסוֹן גָדוֹל.

הָאַסְדָה נֶעֶתְקָה מִ“מַסְקָרִי” וְשָׁטָה בִּמְהִירוּת
אֶל הַחוֹף, וְאַחֲרֵי רְגָעִים אֲחָדִים נֶעֶלְמָה מֵעֵינֵי הַמַבִּיטִים
אַחֲרֶיהָ מֵעַל הָאֳנִיָה.

בָּא הָעֶרֶב וְהָאַסְדָה לֹא שָׁבָה. אֲבָל אִישׁ לֹא
נָתַן לָזֶה עֵרֶךְ גָדוֹל. כֻּלָם חָשְׁבוּ שֶׁמַרְיוֹן רָצָה לְבַקֵר
אַגַב אוֹרְחָא גַם אֶת בֵּית־הַמְלָאכָה אֲשֶׁר בַּיַעַר וְלָן
שָׁם.

בְּשָׁעָה חָמֵשׁ בַּבֹּקֶר שָׁטָה אַסְדָה אַחַת מִן
הָאֳנִיָה “קַסְטָרִי”, כְּמִנְהָגָה בְּכָל יוֹם אֶל הַחוֹף לְהָבִיא
מַיִם אֶל הָאֳנִיוֹת וְשָׁבָה, מִבְּלִי לְהַרְגִישׁ בְּשׁוּם
סַכָּנָה.

בַּשָׁעָה תֵּשַׁע בַּבֹּקֶר רָאָה אַחַד הַמַלָחִים שֶׁל
הָאֳנִיָה “מַסְקָרִין”, וְהִנֵה אָדָם שׂוֹחֶה בַּיָם יָשָׁר אֶל
הָאֳנִיוֹת, וְכָל עוֹד רוּחוּ בּוֹ. מִיָד נִשְׁלְחָה לְעֶזְרָתוֹ סִירָה
שֶׁהֶעֶלְתָה אוֹתוֹ עַל הָאֳנִיָה. זֶה הָיָה טְיוּרְנֵר, אֶחָד
מִמַלָחָיו שֶׁל מַרְיוֹן. בְּצַלְעוֹ הַיְמָנִית הָיוּ שְׁנֵי פְּצָעִים
שֶׁנַעֲשׂוּ, כַּנִרְאֶה, עַל יְדֵי מַכַּת רֹמַח. מִשִׁבְעָה־עָשָׂר
הָאֵירוֹפָּאִים שֶׁהָיוּ בָּאַסְדָה שֶׁל רַב־הַחוֹבֵל מַרְיוֹן, נִשְׁאַר
רַק הוּא הָאֶחָד, כִּי כֻּלָם נִרְצְחוּ. לְאַט־לְאַט עָלָה בְּיָדָם
לְהִוָדַע מִפִּיו כָּל פִּרְטֵי הַמַחֲזֶה הָאָיֹם, שֶׁהִתְחוֹלֵל
בְּאֹפֶן בִּלְִתִּי צָפוּי כָּזֶה.

כְּשֶׁהָאַסְדָה שֶׁל רַב־הַחוֹבֵל מַרְיוֹן הִגִיעָה אֶל הַחוֹף, נִתְקַבְּלָה עַל יְדֵי הֲמוֹן
הַפְָּרָאִים בְּחֶדְוָה וּבִתְרוּעוֹת־גִיל, וְהַנוֹסְעִים הָיוּ
נִרְגָשִׁים מְאֹד מִקַבָּלַת פָּנִים כָּזוֹ. כְּדֵי שֶׁלֹא לָתֵת
“לַיְדִידִים הַלְבָנִים” לְהַרְטִיב אֶת רַגְלֵיהֶם בְּצֵאתָם מִן
הָאַסְדָה, הֶעֱבִירוּ אוֹתָם הַפְּרָאִים עַל שִׁכְמָם יָשָׁר אֶל הַחוֹף.
בְּאֶמְצַע הַדֶרֶךְ אֶל הַשְׁכוּנָה, הֻקְפוּ פִּתְאֹם הָאוֹרְחִים עַל
יְדֵי הֲמוֹן פְּרָאִים שֶׁלֹא נוֹדַע בְּאֵיזֶה דֶרֶךְ בָּאוּ לְכָאן. הֵם
הָיוּ מְזֻיָנִים בְּכִידוֹנִים וּבְאַלוֹת, וּבְטֶרֶם שֶׁהִסְפִּיקוּ
הָאֵירוֹפָּאִים לְהָבִין אֶת הַנַעֲשֶׂה נִרְצְחוּ כֻּלָם, מִלְבַד
טְיוּרְנֶר, שֶׁאַף־עַל־פִּי שֶׁנִפְצַע, הִסְפִּיק בְּכָל זֹאת
לְהִתְחַמֵק וּלְהִסְתַּתֵּר בֵּין הַשִׂיחִים, עַד שָׁהַפְּרָאִים
הִתְפַּזְרוּ, וְאַחַר כָּךְ הִפִּיל אֶת עַצְמוֹ הַיָמָה וְשָׂחָה אֶל
אֳנִיָתוֹ. הַמַלָח הוֹסִיף, שֶׁהַפְּרָאִים לֹא הִסְתַּפְּקוּ בָּרֶצַח
בִּלְבָד, אֶלָא פָּשְׁטוּ אֶת בִּגְדֵי הַחֲלָלִים מֵעֲלֵיהֶם, רָטְשׁוּ
אֶת בִּטְנָם, הוֹצִיאוּ אֶת בְּנֵי־מֵעֵיהֶם וְנָתְחוּ אוֹתָם לִנְתָחִים,
בְּחָפְצָם, כַּנִרְאֶה, לֶאֱכֹל אֶת בְּשַׂר “יְדִידֵיהֶם”
הַלְבָנִים.

מְאֹרָע אָיֹם זֶה הִרְגִיז וְהִכְעִיס אֶת מַלָחֵי
שְׁתֵּי הָאֳנִיוֹת עַד לְהַשְׁחִית. כֻּלָם פֶּה אֶחָד קָרְאוּ לִנְקָמָה,
אֲבָל טֶרֶם שֶיִנְקְמוּ אֶת נִקְמַת הַמֵתִים, צָרִיךְ הָיָה לְהַצִיל אֶת
חַבְרֵיהֶם שֶׁנִשְׁאֲרוּ עוֹד בַּחַיִים, וְהֵם פְּזוּרִים בַּשְׁכוּנוֹת
הָאַרְעִיוֹת וּמֻקָפִים פְּרָאִים לַאֲלָפִים, הַשׁוֹאֲפִים לְדָם,
וְתַאֲבוֹנָם גָדַל עַכְשָׁיו יוֹתֵר, לְאַחַר שֶׁטָעֲמוּ טַעֲמוֹ שֶׁל
בְּשַׁר אָדָם לָבָן.

מִפְּנֵי הֵעָדְרוֹ שֶׁל רַב־הַחוֹבֵל קְרוֹזֶה,
שֶׁנִמְצָא בָּעֵת הַהִיא בְּבֵית הַמְלָאכָה אֲשֶׁר בַּיַעַר, פָּקַד
הַקָצִין הָרָאשִׁי שֶׁל הָאֳנִיָה, דְיוּקְלַימִיוּר אֶת הַפְּקוּדוֹת
הַדְרוּשׁוֹת, וְיַחַד עִם גְדוּד מַלָחִים מְזֻיָנִים חָשׁ לְעֶזְרַת
רַב־הַחוֹבֵל קְרוֹזֶה וּמַלָחָיו.

בְּשׁוּטוֹ בְּאַסְדָה לְאֹרֶךְ הַחוֹף, רָאָה שָׁם
דְיוּקְלַימִיוּר אֶת הָאַסְדָה שֶׁל מַרְיוֹן וְהִנֵה הִיא עֲזוּבָה עַל
יַד הַחוֹף וְאֵין אִישׁ בָּהּ. בַּעֲלוֹתוֹ עַל הַחוֹף עִם גְדוּדוֹ,
מִהֵר לָלֶכֶת אֶל הַשְׁכוּנָה שֶׁהָיְתָה בַּיַעַר. רַב־הַחוֹבֵל קְרוֹזֶה
לֹא יָדַע מִכָּל הַנַעֲשֶׂה מְאוּמָה. בִּרְאוֹתוֹ אֶת הַגְדוּד
הַמִתְקָרֵב, הֵבִין שֶׁקָרָה אֵיזֶה אָסוֹן וְיָצָא לִקְרַאת
דְיוּקְלַימִיוּר. בְּהִוָדַע לוֹ כָּל הָעִנְיָן, בִּקֵשׁ קְרוֹזֶה
לִבְלִי לֶאֱמֹר כְּלוּם לְפוֹעֲלָיו, כְּדֵי שֶׁלֹא לְהַרְגִיז אֶת
מְנוּחָתָם בְּלֹא עֵת. בֵּינְתַיִם וְהַפְּרָאִים תָּפְסוּ אֶת כָּל
הַמְקוֹמוֹת הַגְבוֹהִים אֲשֶׁר בַּחֵלֶק הָאִי הַהוּא וְהִתְקַבְּצוּ
שָׁמָה הֲמוֹנִים־הֲמוֹנִים. קְרוּזֶה עִבֵּד עַד מְהֵרָה תָכְנִית
פְּעוּלָה וְאָז גִלָה אֶת הַדָבָר לְפוֹעֲלָיו, הוּא צִוָה אוֹתָם
לְהַטְמִין חֵלֶק מִכְּלֵי מְלַאכְתָּם בָּאֲדָמָה, וְחֵלֶק אֶחָד לָקַחַת
אִתָּם, וּלְהַצִית בְּאֵש אֶת הַשְׁכוּנָה הַקְטַנָה, בְּטֶרֶם צֵאתוֹ
מִמֶנָה. הוּא וְשִׁשִׁים פּוֹעֲלָיו נִסְפְּחוּ אֶל גְדוּדוֹ שֶׁל
דְיוּקְלַימְיוּר שֶׁהִתְחִיל לַחֲזֹר אֶל הַמִפְרָץ. הַפְּרָאִים לִווּ
אֶת הַגְדוּד בִּקְרִיאוֹת: “טָקוּרִי הֵמִית אֶת מַרְיוֹן”. הֵם חָפְצוּ
לְהַפְחִיד אֶת הַמַלָחִים בַּבְּשׂוֹרָה עַל דְבַר מוֹת קְבַרְנִיטָם.
הַמַלָחִים בָּאוּ לִידֵי כַּעַס וְזַעַף נוֹרָא וְחָפְצוּ לְהִתְנַפֵּל
עַל הַפְּרָאִים הַלוֹעֲגִים לָהֶם, אֲבָל קְרוֹזֶה הוֹכִיחָם לִבְלִי
לַעֲשׂוֹת זֹאת. בְּעָבְרָם בְּשָׁלוֹם עַד לָאַסְדָה, שָׁטוּ בָּהּ
הַצָרְפַתִּים אֶל חַבְרֵיהֶם שֶׁנִמְצְאוּ עַל הָאִי הַגָדוֹל.
בְּקַחְתָּהּ אֶת כֻּלָם אִתָּהּ, שָׁטָה הָאַסְדָה בַּחֲזָרָה אֶל
הָאֳנִיוֹת, וְעַד הָעֵת הַהִיא יָשַׁב הֲמוֹן הַפְּרָאִים בְּמִסְפַּר
אֶלֶף אִישׁ עַל הַחוֹף וְהִתְבּוֹנְנוּ אֶל מַעֲשֵׂי הַצָרְפַתִּים,
מִבְּלִי לַעֲשׂוֹת לָהֶם דָבָר, אַך כַּאֲשֶׁר רָאוּ שֶׁהָאַסְדָה שָׁטָה
אֶל הָאֳנִיוֹת, הִתְחִילוּ לִזְרֹק בָּהּ אֲבָנִים. בְּתוֹר תְּשׁוּבָה
עַל זֶה יָרוּ הַצָרְפַתִּים פְּעָמִים אֲחָדוֹת. עַל יְדֵי יְרִיוֹת
מְכֻוָנוֹת הִשְׁמִידוּ עַד מְהֵרָה אֶת כָּל מַנְהִיגֵי הַפְּרָאִים
שֶׁעָמְדוּ בְּרֹאשׁ הֶהָמוֹן, וּבָזֶה הֵבִיאוּ אֶת הַפְּרָאִים לִידֵי
הִשְׁתּוֹמְמוּת גְדוֹלָה, כִּי הֵם לֹא יָדְעוּ עוֹד אֶת נֶשֶׁק הָאֵשׁ
וְאֶת כֹּחוֹ הַגָדוֹל.

בַּעֲלוֹתוֹ עַל הָאֳנִיָה “מַסְקָרִין”, שָׁלַח
רַב־הַחוֹבֵל קְרוֹזֶה גְדוּד חָזָק שֶׁל מַלָחִים אֶל הָאִי מוּטוֹ־אָרוּ
לְהָבִיא מִשָׁם אֶת הַחוֹלִים וְאֶת בַּעֲלֵי־הַמְלָאָכה.

אַחַר־כָּךְ הִתְנַפְּלוּ הַצָרְפַתִּים עַל אַחַת
הַמוֹשָׁבוֹת שֶׁבָּהּ יָשְׁבוּ כִּשְׁלֹשׁ מֵאוֹת פְּרָאִים, הָרְגוּ
אֲחָדִים מִזִקְנֶיהָ, שָׁחֲטוּ כְּעֵדֶר אֶת הַנִשְׁאָרִים וְאֶת
הַמוֹשָׁבָה עַצְמָהּ הֶעֱלוּ בְּאֵשׁ.

לְדַאֲבוֹנָם לֹא יָכְלָה “קַסְטָרִי” לְהַפְלִיג אֶל
הַיָם בְּלִי תְּרָנִים. כָּל עֲמָלָם עַד עַכְשָׁיו עָלָה בְּתֹהוּ.
צָרִיך הָיָה לְהַתְחִיל הַכֹּל מֵחָדָשׁ וּבִתְנָאִים בִּלְתִּי נוֹחִים
כְּלָל. עַל דְבַר יַעַר הָאֲרָזִים לֹא יָכְלוּ לַחֲשֹׁב עוֹד, וְלָכֵן
כָּרְתוּ עֵצִים מִכָּל הַבָּא לְיָדָם וְעָשׂוּ מֵהֶם תְּרָנִים.

כָּךְ עָבַר כְּחֹדֶשׁ יָמִים. הַפְּרָאִים נִסוּ
פְּעָמִים אֲחָדוֹת לְהוֹצִיא אֶת הָאִי מוּטוֹ־אָרוּ מִידֵי הַשׁוֹנֵא
שֶׁנִתְבַּצֵר בּוֹ, אֲבָל דָבָר זֶה לֹא עָלָה בְּיָדָם. כְּשֶׁהָיוּ
מִתְקָרְבִים בְּסִירוֹתֵיהֶם, הָיוּ מוֹרִים עֲלֵיהֶם מִתּוֹתְחֵי
הָאֳנִיָה וְהַסִירוֹת הָיוּ נְפוֹצוֹת לְכָל עֵבֶר.

לְבַסוֹף נִגְמְרוּ כָּל הָעֲבוֹדוֹת. צָרִיךְ הָיָה
לְהִוָכַח אִם לֹא נִשְׁאַר עוֹד בַּחַיִים אֶחָד מִשִׁשָׁה־עָשָׂר
הַמַלָחִים, שֶׁהָיוּ בְּיוֹם הַהֲרֵגָה יַחַד עִם מַרְיוֹן; מִלְבַד זֶה
צָרִיך הָיָה לִנְקֹם אֶת נִקְמַת הַנִרְצָחִים.

בַּיוֹם הַמְיֻעָד הָלַךְ אֶל שְׁכוּנַת טָקוּרִי גְדוּד
שֶֹׁל מֵאָה אִישׁ מְזֻיָנִים מִכַּף רַגְלָם וְעַד קָדְקֳדָם, תַּחַת
פְּקוּדַת קְרוֹזֶה וּדְיוּרְלַימְיוּר, כְּשֶׁהִרְגִיש בָּהֶם טָקוּרִי
מִהֵר לְהִתְחַבֵּא כְּשֶׁהוּא לָבוּשׁ מְעִילוֹ שֶׁל מַרְיוֹן הַנִרְצָח.
כָּל בָּתֵּי הַמוֹשָׁבָה נִבְדְקוּ הֵיטֵב. בְּבֵית הַמַנְהִיג מָצְאוּ
גֻלְגֹלֶת אָדָם, וְעָלֶיהָ נִרְאוּ עוֹד הֵיטֵב סִימָנֵי שִׁנָיו שֶׁל
הַפֶּרֶא שֶׁכִּרְסֵם אוֹתָהּ. בְּאַחַת הַמְדוּרוֹת תַּחַת כִּפַּת
הַשָׁמַיִם נִמְצְאָה רֶגֶל אָדָם צְלוּיָה. נִמְצְאָה גַם כֻּתָּנְתּוֹ
שֶׁל מַרְיוֹן מְלֻכְלָכָה בְּדָם, הַבְּגָדִים וְהָאֶקְדָחִים שֶׁל
ווֹדְרִיקוֹר וְנִשְׁקָם שֶׁל שְׁאָר הַקָרְבָּנוֹת. פֹּה וָשָׁם
הִתְגוֹלְלוּ עַצְמוֹת אֲנָשִׁים מְכֻרְסָמוֹת. גַם בַּמוֹשָׁבָה
הַשְׁנִיָה מָצְאוּ דְבָרִים כָּאֵלֶה. מִלְבַד זֶה גַם כְּלִי מָלֵא מֵעֵי
אִישׁ. כַּנִרְאֶה, הַקְרָבַיִם שֶׁל אֵלֶה שֶׁנִרְצְחוּ זֶה לֹא
כְּבָר.

שְׂרִידֵי עַצְמוֹת הָאֲנָשִׁים נִצְבְּרוּ וְנִקְבְּרוּ
בָּאֲדָמָה, וּמוֹשְׁבוֹתֵיהֶם שֶׁל הַפְּרָאִים עָלוּ כָּלִיל בְּאֵשׁ.
וְגַם הַרְבֵּה מִילִידֵי הָאָרֶץ נִרְצְחוּ.

לְמָחֳרָתוֹ, בַּיוֹם הָאַרְבָּעָה־עָשָׂר לְיוּלִי,
שְׁנַת 1772, עָזְבוּ הַצָרְפַתִּים אֶת נְיוּ־זִילֶנְד, בְּהִשָׁבְעָם
לִבְלִי לַחֲזֹר עוֹד אֵלֶיהָ.

כָּזֹאת הָיְתָה אוֹתָהּ אֶרֶץ, שֶׁאֵלֶיהָ שָׁטָה לָבוֹא
הָאֳנִיָה “מַקַרִי”. תַּחַת הַנְהָגָתוֹ שֶׁל קְבַרְנִיטָהּ הַשִׁכּוֹר
וּמַלָחָיו שֶׁלֹא צָלְחוּ לִכְלוּם.




פֶּרֶק ד: סְלָעִים תַּת־מַימִיִּים


הַשַׁיִט הַמְעַנֶה נִמְשָׁךְ עוֹד. בַּיוֹם הַשֵׁנִי
לְפֶבְּרוּאַר הָיְתָה הָאֳנִיָה עוֹד רְחוֹקָה מֵאוֹקְלֶנְד. נָשְׁבָה
רוּחַ דְרוֹמִית־מַעֲרָבִית נוֹחָה, אֲבָל הָאֳנִיָה הַכְּבֵדָה זָחֲלָה
לְאַט, בַּחֲצוֹתָהּ אֶת הַגַלִים בְּקֹשִׁי גָדוֹל, וּכְמוֹ שֶׁאוֹמְרִים
הַבְּרִיוֹת, חָרְקָה בְּכָל דְבָקֶיהָ, בְּשָׁקְעָהּ בְּכָל פַּעַם
בִּתְהוֹם אַחֶרֶת.

לְאָשְׁרָם, לֹא פָּרַשׂ הַלֵי אֶת כָּל הַמִפְרָשִׂים.
לוּלֵא זֹאת, הָיְתָה אֳנִיָה כִּבְדַת־תְּנוּעָה זוֹ יוֹרֶדֶת תְּהוֹמָה.
ג’וֹן מַנְגֶלְס קִוָה שֶׁהַנְסִיעָה תִּגָמֵר בְּשָׁלוֹם, אֲבָל הוּא דָאַג
לִשְׁלוֹם בְּנֵי לִוְיָתוֹ שֶׁהַשְׁהִיָה בָּאֳנִיָה זוֹ לֹא הָיְתָה
טוֹבָה לָהֶם.

כָּל הָעֵת יָרַד גֶשֶׁם סוֹחֵף, וְלָכֵן הָיוּ
הַגְבִירוֹת מֻכְרָחוֹת לָשֶׁבֶת כְּלוּאוֹת בַּתָּא הַצַר, הָאָפֵל
וְהַמְעֻפָּשׁ, מִבְּלִי לַעֲלוֹת עַל הַסִפּוּן. פַּגַנֶל הִשְׁתַּדֵל
לְבַדֵחַ אוֹתָן בְּסִפּוּרָיו וּבְדִיחוֹתָיו, אֲבָל זֶה לֹא עָלָה
בְּיָדוֹ. כָּל נִסְיוֹנוֹתָיו לָקַחַת אֶת לֵב שׁוֹמְעָיו בְּסִפּוּרָיו
עַל דְבַר נְיוּ־זִילֶנְד לֹא עָשׂוּ פְּרִי.

יוֹתֵר מִכֻּלָם הָיָה רָאוּי לְחֶמְלָה הַלוֹרְד
גְלֶנֶרְוַן. רַק לִפְעָמִים רְחוֹקוֹת נִסְפַּח אֶל בְּנֵי לִוְיָתוֹ.
בַּתָּא לֹא הָיָה יָכוֹל לְהִשָׁאֵר זְמַן רַב, וְלֹא רַק בַּיוֹם אֶלָא
גַם בַּלַיְלָה הָיָה עוֹלֶה כְּפַעַם בְּפַעַם עַל הַסִפּוּן מִבְּלִי
לָשִׂים לֵב לַגֶשֶׁם הַסוֹחֵף, וּזְמַן רַב עָמַד בְּיַרְכְּתֵי הָאֳנִיָה
אוֹ שֶׁהִתְהַלֵךְ הֵנָה וָהֵנָה בְּהִתְרַגְזוּת יְתֵרָה. עֵינָיו הָיוּ
תָּמִיד נְעוּצוֹת בַּמֶרְחַקִים, כְּאִלוּ שָׁאַל דְבַר־מָה מֵאֵת
הַגַלִים וְנִדְמֶה הָיָה שֶׁנָכוֹן הוּא בִתְנוּעָה אַחַת לִקְרֹעַ אֶת
צְעִיף הָעֲלָטָה הַמַסְתִּיר אֶת הָאֹפֶק וְאֶת הָעֲרָפֶל הַכָּבֵד שֶׁל
אֵדֵי הַמַיִם הָעוֹטְפִים אֶת הָאֳנִיָה.

הוּא לֹא יָכֹל להַשְׁלִים עִם תְּבוּסָתוֹ וּלְהִכָּנַע
לְגוֹרָלוֹ הַמַר. הוּא, שֶׁהָיָה תַּקִיף וּמְאֻשָׁר לְפָנִים, לֹא יָכֹל
לְהַבְלִיג עַל הַצָרָה שֶׁבָּאָה עָלָיו וְשָׁלְלָה מִמֶנוּ הַכֹּל. עַל
פָּנָיו הַנְדִיבוֹת, שֶׁהָיוּ מַזְהִירוֹת תָּמִיד מֵרֹב עֹנֶג
וְהִבִּיעוּ רַק בִּטָחוֹן בְּלִי שֶׁמֶץ שֶׁל פִּקְפּוּק, הָיָה נָסוּךְ
עַכְשָׁיו יֵאוּשׁ עָגוּם וְיָגוֹן חֲרִישִׁי עָמֹק.

ג’וֹן מַנְגֶלְס לֹא מָשׁ מִמֶנוּ. כְּשֶׁרָאָה פַּעַם אֶת
הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן סוֹקֵר סְקִירָה חוֹדֶרֶת אֶל הָאֹפֶק, פָּנָה אֵלָיו
וּשְׁאָלוֹ:

– אַתָּה רוֹצֶה, כַּנִרְאֶה, לִרְאוֹת כְּבָר אֶת הַיַבָּשָׁה, הוֹד מַעֲלָתְךָ?

גְלֶנֶרְוַן הֵנִיעַ בְּרֹאשׁוֹ בִּשְׁלִילָה.

הִיא הָיְתָה צְרִיכָה לְהִגָלוֹת לָעַיִן עוֹד לִפְנֵי
שְׁלֹשִׁים וְשֵׁשׁ שָׁעוֹת, – הִמְשִׁיךְ רַב־הַחוֹבֵל הַצָעִיר, – אֲבָל
לְ“מַקַרַי”, כַּנִרְאֶה, אֵין עֵת מְדֻיֶקֶת וּקְבוּעָה.

גְלֶנֶרְוַן הֶחֱרִישׁ.

– הָאֲדָמה אֵינָה בְּצַד זֶה, הוֹד מַעֲלָתְךָ, אֶלָא מֵהַצַד שֶׁכְּנֶגֶד.

– אֵינִי מְבַקֵשׁ אוֹתָהּ כְּלָל – עָנָה לַסוֹף הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

– וּמַה זֶה אֵיפוֹא הִנְךָ מְבַקֵשׁ, הוֹד מַעֲלָתְךָ?

– אֶת אֳנִיָתִי, אֶת “דוּנְקָן” שֶׁלִי! – עָנָה
גְלֶנֶרְוַן מִתּוֹךְ הִתְרַגְזוּת – הִיא צְרִיכָה לִהְיוֹת בְּאַחַד
הַמְקוֹמוֹת הָאֵלֶה. הִיא מֻכְרָחָה לִהְיוֹת כָּאן, בֵּין אוֹסְטְרַלְיָה
וּנְיוּ־זִילֶנְד. אֲנִי מַרְגִישׁ אֶת זֶה, אֲנִי מַרְגִישׁ שֶׁאֲנַחְנוּ
נִפָּגֵשׁ אִתָּהּ.

– יִשְׁמְרֶנוּ הָאֱלֹהִים מִפְּגִישָׁה זוֹ, אֲדוֹנִי הָרָם!

– וּמַדוּעַ זֶה, ג’וֹן?

– אַתָּה שׁוֹכֵחַ אֶת מַצָבֵנוּ, אֲדוֹנִי; מֶה הָיִינוּ
עוֹשִׂים בָּאֳנִיָה גְרוּעָה זוֹ, אִלְמָלֵי רָדְפָה אַחֲרֵינוּ
“דוּנְקָן”? הֲלֹא לֹא הָיִינוּ יְכוֹלִים גַם לְהִמָלֵט
מִפָּנֶיהָ!

– לְהִמָלֵט, ג’וֹן? וְלָמָה זֶה לָנוּ לִבְרֹחַ וּלְהִמָלֵט?

– לֹא הָיָה לָנוּ שָׁם מָקוֹם לְהִמָלֵט מִפְּנֵי
הַשׁוֹדְדִים, – הִמְשִׁיךְ רַב־הַחוֹבֵל, שֶׁלֹא שָׁמַע אֶת דִבְרֵי
הַלוֹרְד הָאַחֲרוֹנִים – הֵם הָיוּ תּוֹפְשִׂים אוֹתָנוּ, וּבֶן גוֹיז לֹא
הָיָה מוֹנֵעַ אֶת עַצְמוֹ מִלִשְׁחֹט אֶת כֻּלָנוּ, כְּמוֹ שֶׁעָשָׂה
לַמַלָחִים הָאֻמְלָלִים שֶׁלָנוּ, שֶׁנִשְׁאֲרוּ עַל “דוּנְקָן”. אָמְנָם
אֲנַחְנוּ נַעֲמֹד עַל נַפְשֵׁנוּ עַד טִפַּת דָמֵנוּ הָאַחֲרוֹנָה, אֲבָל
מוּטָב שֶׁלֹא נָבוֹא לִידֵי נִסָיוֹן זֶה. חֲשֹׁב־נָא מַה יִהְיֶה
בְּסוֹפָן שֶׁל הַגְבֶרֶת גְלֶנֶרְוַן וּמָרַת גְרַנְט!

– הָאֻמְלָלוֹת!… הֲתֵדַע, ג’וֹן, לִי נִדְמֶה
שֶׁמַזָלֵנוּ שׂוֹנֵא אוֹתָנוּ וּמִתְקוֹמֵם נֶגְדֵנוּ בְּהֶחְלֵט וְעוֹד
רָעוֹת רַבּוֹת נֶגֶד פָּנֵינוּ… חוֹשֵׁשׁ אָנֹכִי וְיָרֵא מְאֹד
מִפְּנֵי הֶעָתִיד!

– אַתָּה חוֹשֵׁשׁ, אֲדוֹנִי הָרָם! אַתָּה, שֶׁ…

– לֹא לִי אֲנִי דוֹאֵג, ג’וֹן, לֹא לִי, אֶלָא לְכָל אֵלֶה שֶׁאַהֲבָתִי רַבָּה אֲלֵיהֶם!

– הֵרָגַע, אֲדוֹנִי. אֵין מִפְּנֵי מַה לִפְחֹד.
“מַקַרִי”, אַף־עַל־פִּי שֶׁהִיא זוֹחֶלֶת לְאַט, בְּכָל זֹאת הֲלֹא הִיא
הוֹלֶכֶת קָדִימָה. יָכוֹל אַתָּה לִסְמֹךְ עָלַי. אִם רַק אֶרְאֶה,
שֶׁהַלֵי מוֹסִיף לַעֲשׂוֹת מַעֲשֵׂי שְׁטוּת, כְּשֶׁנִתְקָרֵב אֶל הַחוֹף,
אֶתְפֹּשׂ אֲנִי אֶת מְקוֹמוֹ, וַאֲנִי מְקַוֶה שֶׁכָּל רָעָה לֹא תְּאֻנֶה
לָנוּ. וּמַה שֶׁנוֹגֵעַ לִפְגִישָׁתֵנוּ עִם “דוּנְקָן” שֶׁאָבְדָה לָנוּ
לַנֶצַח, אַרְשֶׁה לְעַצְמִי לְיָעֵץ לְהוֹד מַעֲלָתְךָ לִבְלִי לְהַרְהֵר
בָּהּ כְּלָל.

וְאַף אָמְנָם צָדַק ג’וֹן מַנְגֶלְס. הַפְּגִישָׁה עִם
“דוּנְקָן” יָכְלָה לְהָבִיא כְּלָיָה עַל “מַקַרִי”. אֶפְשָׁר מְאֹד,
שֶׁשׁוֹדְדֵי הַיָם שׁוֹטְטוּ בְּיָם זֶה, בִּמְקוֹם שֶׁהָיוּ בְּטוּחִים,
שֶׁלֹא יִרְדְפוּ אַחֲרֵיהֶם. אֲבָל, לְאָשְׁרָם, לֹא הָיְתָה נִרְאֵית
לָהֶם לְעֵת עַתָּה לֹא “דוּנְקָן” וְלֹא שׁוּם אֳנִיָה אַחֶרֶת.

בָּא הַלַיְלָה, לַיְלָה נוֹרָא, כְּבָר בְּשֶׁבַע
בָּעֶרֶב הֶחֱשִׁיךְ פִּתְאֹם. הַשָׁמַיִם קָדְרוּ מְאֹד, וְגַם הַלֵי
הַבּוֹטֵחַ הִרְגִישׁ בְּסַכָּנָה. הוּא יָצָא מִתָּאוֹ, שִׁפְשֵׁף אֶת
עֵינָיו, הֵנִיעַ בְּרֹאשׁוֹ, שָׁאַף אֶל קִרְבּוֹ אֶת הָאֲוִיר בִּמְלֹא
חָזֵהוּ, וּמַרְאֵהוּ הָיָה כְּמַרְאֵה אִישׁ שֶׁשָׁתָה כּוֹס מַיִם קָרִים
לְמַעַן הָשִׁיב נַפְשׁוֹ, וְהִתְחִיל לְהִתְבּוֹנֵן בְּחַבְלֵי הָאֳנִיָה
וּבְמִפְרָשֶׂיָה.

הָרוּחַ הִתְחַזְקָה מְאֹד וְדָחֲפָה אֶת הָאֳנִיָה יָשָׁר אֶל חוֹפֵי נְיוּ־זִילֶנְד.

הַמַלָחִים שֶׁנִתְעוֹרְרוּ לְצַעֲקוֹתָיו וְגִדוּפָיו
שֶׁל מְפַקְדָם, מִלְאוּ אֶת פְּקוּדוֹתָיו בְּלִי רָצוֹן. הַלוֹרְד
גְלֶנֶרְוַן וְג’וֹן מַנְגֶלְס נִשְׁאֲרוּ עוֹמְדִים עַל הַסִפּוּן,
בְּהַבִּיטָם חֶרֶשׁ עַל כָּל הַנַעֲשֶׂה מִסָבִיב לָהֶם.

עָבְרוּ שְׁתֵּי שָׁעוֹת. הַיָם הָלַךְ הֲלוֹךְ וְגָעַשׁ.
“מַקַרִי” קִבְּלָה דְחִיפוֹת עֲצוּמוֹת כְּפַעַם בְּפַעַם, עַד
שֶׁאֶפְשָׁר הָיָה לַחֲשֹׁב שֶׁהִיא נִתְקֶלֶת כְּבָר בִּסְלָעִים
תַּת־מֵימִיִים, הַגַלִים הִכּוּ בְּחָזְקָה בְּתַחְתִּית הָאֳנִיָה
וְהִתְגוֹלְלוּ גַם מֵעַל לַסִפּוּן.

ג’וֹן מַנְגֶלְס הִתְחִיל לַחֲשֹׁשׁ בֶּאֱמֶת. אִלְמָלֵא
נִמְצְאוּ בָּאֳנִיָה אַחֶרֶת לֹא הָיְתָה עוֹד בְּמַצָבָם כָּל סַכָּנָה,
אֲבָל אֳנִיָה כִּבְדַת־תְּנוּעָה זוֹ יָכְלָה בְּכָל רֶגַע לְהִשָׁבֵר עַל
יְדֵי הַסְלָעִים וְהַצוֹקִים, וְהַגַלִים הָיוּ יְכוֹלִים לְהַטְבִּיעַ
אוֹתָהּ מִיָד. רַב־הַחוֹבֵל שֶׁל “דוּנְקָן” הִצִיעַ לִפְתֹּחַ חוֹרִים
אֲחָדִים מִסָבִיב לְסִפּוּן הָאֳנִיָה לְמַעַן יוּכְלוּ הַמַיִם לָרֶדֶת
מֵעַל הַסִפּוּן בְּנָקֵל אֶל תּוֹךְ הַיָם, אֲבָל הַלֵי הִתְנַגֵד
לָזֶה.

בַּחֲצוֹת הַלַיְלָה הֵחֵל לְהִשָׁמַע אֵיזֶה שָׁאוֹן
בִּלְתִּי רָגִיל שֶׁעוֹרֵר אֶת תְּשׂוּמַת לִבּוֹ שֶׁל ג’וֹן מַנְגֶלְס,
שֶׁנִשְׁאַר עוֹמֵד כָּל הָעֵת עַל הַסִפּוּן יַחַד עִם וִילְסוֹן.
הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן יָרַד זֶה עַתָּה אֶל הַתָּא.

– הָהּ, אֵלִי! הֲרֵי זֶהוּ מְחִי־הַגַלִים בְּהִנַצְפָּם
אֶל סַלְעֵי הַחוֹף! – קָרָא הַקְבַרְנִיט, בְּהַקְשִׁיבוֹ לְהֶמְיַת
הַגַלִים.

כֵּן, – עָנָה וִילְסוֹן, אֵלֶה הֵם הַגַלִים הַמִתְנַפְּצִים אֶל הַסְלָעִים הַתַּתְ־מַיְמַיִים.

– וְדוֹמַנִי שֶׁהֵם קְרוֹבִים אֵלֵינוּ.

– כֵּן, כִּשְׁנֵי קְשָׁרִים וְלֹא יוֹתֵר.

ג’וֹן מַנְגֶלְס הִרְכִּין אֶת עַצְמוֹ מֵעֵבֶר לִשְׂפַת הָאֳנִיָה, הִתְבּוֹנֵן בַּגַלִים הַכֵּהִים וְקָרָא:

– הַשְׁלֵךְ אֶת הָאֲנָךְ, מַהֵרָה!

הַלֵי עָמַד בְּשָׁעָה זוֹ בַּקָצֶה הַשֵׁנִי שֶׁל
הָאֳנִיָה וְגַם לֹא הִרְגִישׁ בַּמַצָב הַמְסֻכָּן. וִילְסוֹן אָחַז
בָּאֲנָךְ וְהוֹרִידוֹ הַיָמָה. בַּקֶשֶׁר הַשְׁלִישִׁי עָמַד הָאֲנָךְ
מִרֶדֶת.

– שְׁלֹשָׁה! – קָרָא הַמַלָח.

– רַב־הַחוֹבֵל, – אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס בְּגִשְׁתּוֹ אֶל
הַלֵי, – אֲנַחְנוּ הוֹלְכִים וְנִשָׂאִים אֶל סְלָעִים
תַּת־מַיְמִיִים!

הַלֵי מָשַׁךְ בִּכְתֵפָיו וּפָנָה וְהָלַךְ מִמֶנוּ
מִבְּלִי לְהַאֲמִין לִדְבָרָיו, וִילְסוֹן הֶעֱלָה אֶת הָאֲנָךְ
וְהִשְׁלִיכוֹ עַל הַסִפּוּן וּמִהֵר לָגוֹל אֶת הַמִפְרָשִׂים
הַתַּחְתּוֹנִים, בָּהּ־בַּשָׁעָה שֶׁמַנְגֶלְס הָדַף אֶת הַהַגָאי
וּבְעַצְמוֹ הִתְחִיל לַעֲבֹד בַּהֶגֶה. מַלָחֵי הָאֳנִיָה עָמְדוּ
בְּפִיוֹת פְּעוּרִים, מִבְּלִי לְהָבִין אֶת הַנַעֲשֶׂה.

– הִפְכוּ לְצַד הָרוּחַ, הָסִירוּ אֶת הַמִפְרָשִׂים! – פָּקַד ג’וֹן מַנְגֶלְס, בְּהִשְׁתַּדְלוֹ
לְהָסֵב בִּתְנוּעוֹת חֲזָקוֹת שֶׁל גַלְגַל הַהֶגֶה אֶת הָאֳנִיָה מֵעֵבֶר
הַסְלָעִים וְהַצוֹקִים.

בְּמֶשֶׁךְ רְגָעִים אֲחָדִים הָלְכָה הָאֳנִיָה בְּקַו
מַקְבִּיל עִם הַשִׂרְטוֹנִים וְהַסְלָעִים. לַמְרוֹת חֶשְׁכַּת הַלַיְלָה,
רָאָה ג’וֹן הֵיטֵב אֶת הָרְצוּעָה הַלְבָנָה הַנִרְגֶשֶׁת שֶׁל מְחִי
הַגַלִים.

הָאֳנִיָה הַנְהוּגָה בְּיָדַיִם בִּלְתִּי אֲמוּנוֹת
נָטְתָה מִפְּנֵי כֹּחַ הַזֶרֶם מֵהַדֶרֶךְ הַדְרוּשָׁה הַצִדָה, מַה
שֶׁרַב־הַחוֹבֵל הַמְבֻסָם לֹא יָכֹל לְהָבִין בְּשׁוּם אֹפֶן. לְפִי
חֶשְׁבּוֹנוֹ נִשְׁאֲרוּ עַד לַחוֹף כַּחֲמִשִׁים אוֹ כְּשִׁשִׁים
קִילוֹמֶטֶר. וְהִנֵה פִּתְאֹם הוּא רוֹאֶה אֶת עַצְמוֹ כִּמְעַט לְיַד
שִׂרְטוֹנֵי הַחוֹף.

טַכְסִיסוֹ הַמָלֵא מֶרֶץ שֶׁל מַנְגֶלְס הִרְחִיק אֶת
“מַקַרִי” מִמְקוֹם מְחִי הַגַלִים. הוּא יָרֵא, שֶׁמָא מַקִיפִים
הַשִׂרְטוֹנִים אֶת הָאֳנִיָה מִכָּל עֲבָרֶיהָ, וְאִם הִיא שָׁטָה
וְחָלְפָה מֵאֶחָד, יְכוֹלָה הִיא לִקְפֹּץ וְלַעֲלוֹת עַל
הַשֵׁנִי.

– הָסֵב אֶת הַהֶגֶה אֶל עֵבֶר הַיָם! – קָרָא ג’וֹן לְוִילְסוֹן.

חֲשָׁשׁוֹ שֶׁל הַקְבַרְנִיט הַצָעִיר נִתְקַיֵם: אַחֲרֵי
אֵיזֶה זְמַן הִתְחִילָה הָאֳנִיָה לְהִתְקָרֵב לְשׁוּרָה חֲדָשָׁה שֶׁל
שִׂרְטוֹנִים, וְהַגַלִים שֶׁנֻפְּצוּ אֶל הַסְלָעִים הַתַּת־מַיְמִיִים,
הִקִיפוּהָ מַהֵר מִכָּל עֲבָרֶיהָ בְּכַרְבְּלוֹתֵיהֶם הַמַעֲלוֹת
קֶצֶף.

בָּא וְהִתְקָרֵב רֶגַע אָיֹם. הַגַלִים הִבְרִיקוּ
בְּבָרָק זַרְחָנִי. הָאוֹקְיָנוֹס נִגְרַשׁ וְהִתְגָעֵשׁ בְּזַעַף.
הָרוּחַ הִשְׁתּוֹלְלָה מִסָבִיב. הָיָה עֲרָפֶל בִּלְתִּי חָדִיר.

מְיוּלְרֶדִי וּוִילְסוֹן הֵעִיקוּ בְּכָל כֹּחָם עַל
גַלְגַל הַהֶגֶה, וְהִכְבִּידוּ עָלָיו בְּגוּפָם, בְּהִשְׁתַּדְלָם
לִנְהֹג אֶת הָאֳנִיָה סָמוּךְ לְשׁוּרַת הַשִׂרְטוֹנִים. וְהִנֵה
הִתְנוֹדְדָה הָאֲנִיָה מִדְחִיפָה עֲצוּמָה. נִשְׁמַע קוֹל נֵפֶץ חָזָק:
“מַקַרִי” הֻכְּתָה אֶל סֶלַע תַּת־מַיְמִי. הַתֹּרֶן הַקָדוּם נִשְׁבַּר
וְנָפַל עַל הַסִפּוּן, הוּא וְכָל הַמִפְרָשִׂים אֲשֶׁר עָלָיו.






2.jpg


הגלים הקיפו את האניה מכל עבריה.




שָׂרְרָה דוּמִיָה פִּתְאֹמִית. כֻּלָם צִפּוּ בְּלֵב
דוֹפֵק לָזֶה שֶׁיָבוֹא עוֹד. וּפִתְאֹם וְנַחֲשׁוֹל עָצוּם תָּפַשׂ
בָּאֳנִיָה, נָשָׂא אוֹתָהּ הָלְאָה וְהִשְׁלִיכָה עַל שִׂרְטוֹן אַחֵר.
חַבְלֵי הָאֳנִיָה שָׂחוּ עַל פְּנֵי הַתְּהוֹם. הָאֳנִיָה הֻכְּתָה
פַּעֲמַיִם אֶל הַסֶלַע וְנִשְׁאֲרָה תְּקוּעָה בְּלִי נוֹעַ, בִּנְטוֹתָהּ
עַל צַלְעָהּ הַיְמָנִית.

שִׁמְשׁוֹת הַתָּא נֻפְּצוּ לִרְסִיסִים. הַנוֹסְעִים
רָצוּ בְּבֶהָלָה אֶל הַסִפּוּן, שֶׁהַגַלִים שָׁטְפוּ וְעָבְרוּ עָלָיו
מִן הַקָצֶה אֶל הַקָצֶה.

ג’וֹן מַנְגֶלְס, בַּהֲבִינוֹ שֶׁהָאֳנִיָה תְּקוּעָה
הֵיטֵב בַּסֶלַע וְשֶׁתַּחְתִּיתָהּ הַחֲזָקָה לֹא נִזוֹקָה בְּיוֹתֵר,
בִּקֵשׁ אֶת כֻּלָם לָשׁוּב אֶל הַתָּא.

– מַה קָרָה, ג’וֹן? – שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן מִתּוֹךְ מְנוּחָה – אֱמֹר אֶת הָאֱמֶת.

– נִתְקַעְנוּ בְּשִׂרְטוֹן, אֲדוֹנִי, אֲבָל הָאֳנִיָה עוֹדֶנָה שְׁלֵמָה וְסַכָּנָה תְּכוּפָה אֵינָהּ עוֹד.

– עַכְשָׁיו חֲצוֹת הַלַיְלָה?

– כֵּן, אֲדוֹנִי, צָרִיךְ לְחַכּוֹת לְאוֹר הַבֹּקֶר.

– וְאִי־אֶפְשָׁר לְהוֹרִיד אַסְדָה הַיָמָה?

– בַּחֲשֵׁכָה וּבְסוּפָה כָּזוֹ אָסוּר לַעֲשׂוֹת
כָּזֹאת. מִלְבַד זֶה אֵין אָנוּ יוֹדְעִים אֵיך וּלְאֵיזֶה מָקוֹם לָבוֹא
אֶל הַחוֹף.

– בְּאֹפֶן כָּזֶה עָלֵינוּ, כַּמוּבָן, לְחַכּוֹת עַד הַבֹּקֶר.

הַלֵי רָץ כִּמְשֻׁגָע הֵנָה וָהֵנָה עַל הַסִפּוּן.
הַמַלָחִים, מֵאֶפֶס מַעֲשֶׂה, הוֹצִיאוּ מִן הַמַרְתֵּף חָבִית יַיִן
וְיָשְׁבוּ מִסָבִיב לָהּ לִשְׁתּוֹת לְשָׁכְרָה. ג’וֹן מַנְגֶלְס הִבִּיט
עַל זֶה בְּפַחַד, פֶּן יִשְׁתּוֹלְלוּ הַמַלָחִים הַשִׁכּוֹרִים
וְיִתְנַפְּלוּ עַל הַנוֹסְעִים. עַל הַלֵי לֹא הָיָה מַה לִסְמֹךְ;
אַף־עַל־פִּי שֶׁבָּעֵת הַזֹאת הָיָה כִּמְעַט פִּכֵּחַ, אֲבָל הוּא לֹא
יָכֹל לָשִׁית עֵצוֹת בְּנַפְשׁוֹ וְלֹא יָדַע מֶה עָלָיו לַעֲשׂוֹת. הוּא
מָרַט אֶת שְׂעַר רֹאשׁוֹ, סָפַק אֶת כַּפָּיו, הִכָּה בְּאֶגְרוֹפָיו
בְּחָזֵהוּ, יָרַק, חֵרֵף, קִלֵל אֶת כָּל הָעוֹלָם וְהִסְתּוֹבֵב עַל
פְּנֵי סִפּוּן הָאֳנִיָה כִּסְבִיבוֹן. נִתְגַלָה
הַדָבָר שֶׁלֹא הִבְטִיחַ בְּאַחֲרָיוּת אֶת מִטְעָנוֹ וְעַכְשָׁיו יָרֵא
שֶׁמָא יַפְסִיד אוֹתוֹ וְגַם אֶת הָרֵיוַח שֶׁהָיָה יָכוֹל לְקַבֵּל
מִמְכִירָתוֹ; הֶרֶס שָׁלֵם הָיָה צָפוּי לוֹ עִם אָבְדַן
הָאֳנִיָה.

– מַעֲמָדִי יֵהָרֵס… אָבַדְתִּי!… אֻכְרַח לַחֲזֹר
עַל הַפְּתָחִים! – יִלֵל מָרָה –זֶהוּ רַק מִשׁוּם שֶׁקִבַּלְתִּי
לָאֳנִיָתִי אֲנָשִׁים הַמִתְעָרְבִים בְּעִנְיַן לֹא לָהֶם!… יִקַח
הַשֵׁד אֶת כָּל אֵלֶה הָעוֹזְרִים הַבִּלְתִּי קְרוּאִים!

–ג’ון מַנְגֶלְס לֹא שָׂם אֵלָיו לֵב כְּלָל. אֲבָל
בְּהִתְבּוֹנְנוֹ אֶל הַמַלָחִים שֶׁהִגִיעוּ עַל יְדֵי הַשִׁכְּרוּת
לְמַצָב פִּרְאִי, הִצִיעַ לִבְנֵי לִוְיָתוֹ לְהִזְדַיֵן עַל כָּל צָרָה
שֶׁלֹא תָּבוֹא, וּבְעָמְדוֹ בְּאֶמְצַע הַסִפּוּן וְרוֹבֶה בְּיָדוֹ,
קָרָא בְּקוֹל רָם:

– אֲנִי מַזְהִיר וּמוֹדִיעַ, שֶׁאֶהֱרֹג בִּירִיָה
כְּכֶלֶב נִבְזֶה אֶת כָּל מִי שֶׁיָהִין לְהִתְקָרֵב אֶל
הַנוֹסְעִים!

אִיוּם זֶה פָּעַל אֶת הַפְּעוּלָה הָרְאוּיָה;
הַשִׁכּוֹרִים נִבְעֲתוּ וְנִכְנְסוּ לְחַדְרֵיהֶם, בִּמְקוֹם
שֶׁהִמְשִׁיכוּ אֶת שְׁתִיָתָם עַד שֶׁנִרְדְמוּ תַּרְדֵמָה
עֲמֻקָה.

ג’וֹן מַנְגֶלְס צִפָּה בְּכִלְיוֹן עֵינַיִם לְאוֹר הַבֹּקֶר.

הָאֳנִיָה עָמְדָה עוֹד בְּלִי נוֹעַ. הָרוּחַ שָׁקְטָה
וְהַיָם נִרְגַע קִמְעָה, קִמְעָה. פְּרָצִים בָּאֳנִיָה לֹא נִבְעוּ. עַל
כָּל פָּנִים לֹא חָדְרוּ מַיִם לְתוֹךְ הָאֳנִיָה. זֶה יָכוֹל לִהְיוֹת
מִפְּנֵי שֶׁלַמְרוֹת תַּחְתִּית הָאֳנִיָה הַשְׁבוּרָה, שֶׁהָיְתָה
בְּוַדַאי סְתוּמָה הֵיטֵב בְּאֶבֶן חַדָה שֶׁחָדְרָה אֶל תּוֹךְ
הַתַּחְתִּית, לֹא יָכְלוּ הַמַיִם לַחְדֹר אֵלֶיהָ. מִקְרִים כָּאֵלֶה
כְּבָר הָיוּ וְסוֹפָם הָיָה תָּמִיד, שֶׁהַפִּרְצָה הִתְרַחֲבָה
וְהָאֳנִיָה טָבְעָה סוֹף־סוֹף וְאָבְדָה. אֲבָל אֵיךְ שֶׁהוּא,
וּ“מַקַרִי” שִׁמְשָׁה עוֹד מִקְלָט בָּטוּחַ, בְּיִחוּד כְּשֶׁהַגַלִים
נָחוּ וְלֹא אִיְמוּ בְּכָל רֶגַע לְהַטוֹת אֶת הָאֳנִיָה עַל
צִדָהּ.

עַל הָאֳנִיָה הָיְתָה רַק סִירָה אַחַת, בָּהּ חָשַׁב
ג’וֹן לְהִשְׁתַּמֵשׁ וּלְהַגִיעַ אֶל הַחוֹף, אִם הַמֶרְחַק לֹא יִהְיֶה
רַב בְּיוֹתֵר וְאֶפְשָׁר יִהְיֶה לִסְמֹךְ עַל קְלִפַּת אֱגוֹז כָּזוֹ.
לְהַגְבִּיל אֶת הַמָקוֹם שֶׁהָיוּ נְתוּנִים בּוֹ הָיָה קָשֶׁה, כָּל עוֹד
שֶׁלֹא בָּא הָאוֹר. הַשִׂרְטוֹנִים נִמְשָׁכִים לִפְעָמִים הַרְבֵּה
קִילוֹמֶטְרִים מֵהַחוֹף, וְאִי־אֶפְשָׁר עַל פִּיהֶם לָדַעַת אֶת
הַמֶרְחָק מִן הַיַבָּשָׁה.

ג’וֹן מַנְגֶלְס וּמַלָחָיו נִשְׁאֲרוּ עוֹד זְמַן רַב עַל
הַסִפּוּן, בָּהּ־בַּשָׁעָה שֶׁחַבְרֵיהֶם שָׁכְבוּ לִישׁוֹן. מִסָבִיב
הָיָה שֶׁקֶט. רַק לִפְעָמִים נִשְׁמְעָה נְהִימַת שִׁכּוֹרִים
עֲמוּמָה.

לָאַחֲרוֹנָה תָּקְפָה הַשֵׁנָה גַם אֶת ג’וֹן מַנְגֶלְס.
בְּהִשְׁתַּטְחוֹ עַל הַסִפּוּן וּבְהִתְעַטְפוֹ בִּגְלִימָתוֹ, נִרְדַם
מִיָד. רַק מְיוּלְרֶדִי וּוִילְסוֹן הָיוּ עֵרִים, בְּהִתְעַנְגָם עַל
הַסִיגָרְיוֹת שֶׁעִשְׁנוּ וְעַל שִׂיחַת חֲבֵרִים.

בְּשָׁעָה אַרְבַּע הֵאִיר הַבֹּקֶר, שִׁפּוּלֵי הָרָקִיעַ הַמִזְרָחִיִים הֶאְדִימוּ, וְצִלְלֵי הַלַיְלָה הָלְכוּ וְחָוְרוּ.

הַמַלָחִים הֵעִירוּ אֶת ג’וֹן מַנְגֶלְס. מִבַּעַד
לִירִיעַת הָעֲרָפֶל נִרְאוּ אֵי־אֵלֶה שִׂרְטוֹנִים. הָעֲרָפֶל דָלַל
יוֹתֵר וְיוֹתֵר, וּמִתּוֹכוֹ נִתְבַּלְטָה אַחֲרֵי הָרְצוּעָה הַלְבָנָה
שֶׁל מְחִי הַגַלִים, רְצוּעָה אַחֶרֶת כֵּהָה וּתְלוּלָה, זוֹ הָיְתָה
הָאֲדָמָה.

– הַחוֹף! הַחוֹף! – קָרָא ג’וֹן מַנְגֶלְס, בְּרוּצוֹ אֶל הַתָּא.

כָּל הַנוֹסְעִים יָצְאוּ אֶל הַסִפּוּן, בְּהַבִּיטָם
מִתּוֹךְ סַקְרָנוּת וּפַחַד עַל הָאֲדָמָה, שֶׁעַל אוֹדוֹתֶיהָ שָׁמְעוּ
כֹּה הַרְבֵּה סִפּוּרִים אֲיֻמִים וְנוֹרָאִים.

– אֲבָל עַד לַחוֹף וַדַאי יִהְיוּ עוֹד שְׁנֵים־עָשָׂר אוֹ שְׁלֹשָׁה־עָשָׂר קִילוֹמֶטֶר הֵעִיר הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

– כֵּן, הוֹד מַעֲלָתְךָ, עָנָה ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– וְאַיֵה הַלֵי?

– אֵינִי יוֹדֵעַ, אֲדוֹנִי. הוּא עָזַב זֶה כְּבָר אֶת הַסִפּוּן.

– וּמַלָחָיו?

– וַדַאי יְשֵׁנִים הֵם בְּאֵיזֶה מָקוֹם.

– כֻּלָם שָׁתוּ לַשָׁכְרָה וְעַכְשָׁיו יְשֵׁנִים הֵם כְּמֵתִים, – הוֹסִיף מַכְּס נַבְּס.

– צָרִיךְ לְהָעִיר אוֹתָם, – אָמַר הַלוֹרְד.

– וִילְסוֹן וּמְיוּלְרֶדִי הָלְכוּ אֶל תָּאוֹ שֶׁל
הַקְבַרְנִיט וְאֶל מַחְלֶקֶת הַמַלָחִים, אֲבָל לֹא מָצְאוּ שָׁם
אִישׁ.

– אֵין אִישׁ, הוֹד מַעֲלָתְךָ, – הוֹדִיעוּ הַמַלָחִים, בְּחָזְרָם אֶל הַסִפּוּן.

– אֵיך זֶה אֵינָם?!

– אֶפְשָׁר הַדָבָר, כִּי כַּאֲשֶׁר תָּקְפָה אוֹתָם
הַקַדַחַת הַלְבָנָה, קַדַחַת הַשִׁכְרוּת, הִפִּילוּ אֶת עַצְמָם הַיַמָה?
– שִׁעֵר פַּגַנֶל.

– אֲבָל זֶה הָיָה כְּבָר מוּזָר בְּיוֹתֵר, –אָמַר ג’וֹן שָׁקוּעַ בְּמַחֲשָׁבוֹת.

– אֱלֹהִים עִמָם! – אָמַר הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן – נוּכַל לִחְיוֹת גַם בִּלְעֲדֵיהֶם. ג’וֹן, צַוֵה לְהוֹרִיד אֶת הַסִירָה!

הִתְחִילוֹ לְחַפֵּשׂ אַחֲרֵי הַסִירָה, אֲבָל גַם הִיא נֶעֶלְמָה.




פֶּרֶק ה: הַמַאֲמָצִים לְהַצָלַת הָאֳנִיָה


הַלֵי וּמַלָחָיו נִצְלוּ אֶת חֶשְכַת הַלַיְלָה וְאֶת
שְׁנָתָם שֶׁל הַתַּיָרִים וְנִמְלְטוּ בַּסִירָה הַיְחִידָה שֶׁהָיְתָה
עַל “מַקַרִי”. בָּזֶה לֹא הָיָה כְּבָר כָּל סָפֵק.

וְכָך עָשָׂה רַב־הַחוֹבֵל, שֶׁעָלָיו מוּטֶלֶת הַחוֹבָה לְהִשָׁאֵר בָּאֳנִיָה בִּשְׁעַת סַכָּנָה וּלְעָזְבָהּ הָאַחֲרוֹן.

– הַנוֹכְלִים בָּרְחוּ, – אָמַר גְלֶנֶרְוַן.

– וְתֵיתִי לָהֶם, אֲדוֹנִי! אֲנַחְנוּ נִמָנַע בְּאֹפֶן כָּזֶה מֵהַרְבֵּה סִכְסוּכִים אִי־נְעִימִים כְּלָל.

– גַם דַעְתִּי נוֹטָה לָזֶה, – עָנָה גְלֶנֶרְוַן – לָנוּ
יִמָצֵא רַב־חוֹבֵל הָגוּן וְגַם מַלָחִים אַמִיצִים יִהְיוּ לָנוּ, אַף
אִם בִּלְתִּי זְרִיזִים וּרְגִילִים כָּל־כָּךְ. וּבְכֵן פְּקוֹד־נָא,
אָנוּ מוּכָנִים לָסוּר לְמִשְׁמַעְתְּךָ.

הַמַיוֹר, פַּגַנֶל, רוֹבֶּרְט, וִילְסוֹן, מְיוּלְרֶדִי
וְגַם מַר אוֹלְבִּינֶט אִשְׁרוּ אֶת דִבְרֵי גְלֶנֶרְוַן, וּבְהִתְיַצְבָם
בְּשׁוּרָה עַל הַסִפּוּן, חִכּוּ לִפְקוּדוֹתָיו שֶׁל ג’וֹן
מַנְגֶלְס.

– בַּמֶה עָלֵינוּ לְהַתְחִיל? – שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן.

רַב־הַחוֹבֵל הַצָעִיר הֵעִיף עַיִן עַל הַיָם,
הִתְבּוֹנֵן בְּתָרְנֵי הַסְפִינָה הָרְעוּעִים, וּלְאַחַר שֶׁהִרְהֵר
קְצָת, אָמַר:

– שְׁתֵּי תַּחְבּוּלוֹת לָנוּ לְהֵחָלֵץ מִן הַמַצָב
הַזֶה, אֲדוֹנַי: לְתַקֵן אֶת הָאֳנִיָה וּלְהַפְלִיג אֶל הַיָם הַגָלוּי,
אוֹ לְהַגִיעַ אֶל הַחוֹף בְּעֶזְרַת דוֹבְרָה.

– אֲנִי מוֹצֵא אֶת הַתַּחְבּוּלָה הָרִאשׁוֹנָה לְטוֹבָה
יוֹתֵר, – אָמַר גְלֶנֶרְוַן, – וּבְכֵן נַתְחִיל בַּעֲבוֹדָה, אִם רַק
אֶפְשָׁר עוֹד לְתַקֵן אֶת הָאֳנִיָה.

– זֶה יִהְיֶה, לְדַעְתִּי, הַדָבָר הַטוֹב בְּיוֹתֵר,
כִּי מַה נַעֲשֶׂה בַּעֲלוֹתֵנוּ עַל הַחוֹף, כְּשֶׁאֵין לָנוּ שׁוּם
אֶמְצָעִים לְהַמְשִׁיךְ אֶת דַרְכֵּנוּ הָלְאָה:

– עָלֵינוּ לְהִשְׁתַּדֵל לְהִתְרַחֵק עַד כַּמָה
שֶׁאֶפְשָׁר מִן הַחוֹף, זוֹהִי דַעְתִּי, – הוֹסִיף פַּגַנֶל – אֵין
לְהַאֲמִין בִּנְיוּ־זִילֶנְד.

– הָאֳנִיָה טֻלְטְלָה מִדַרְכָּה הַרְחֵק לְצַד דָרוֹם,
תּוֹדוֹת לְשַׁאֲנָנוּתוֹ וּלְאִי־אַחֲרָיוּתוֹ שֶׁל הַלֵי; בָּזֶה אֵין
לְפַקְפֵּק, – אָמַר רַב־הַחוֹבֵל – בַּצָהֳרַיִם אֶקְבַּע אֶת מַעֲלוֹת
הָאֹרֶךְ וְהָרֹחַב, וְאִם אֶמְצָא שֶׁאָנוּ נְתוּנִים לְמַטָה
מֵאוֹקְלֶנְד, בַּמֶה שֶׁאֲנִי בָּטוּחַ, עָלֵינוּ לְהִשְׁתַּדֵל לַעֲלוֹת
לְמַעְלָה, וּלְהַמְשִׁיךְ דַרְכֵּנוּ בְּסָמוּךְ לַחוֹף.

– אֲבָל, הֲרֵי הָאֳנִיָה נִתְקַלְקְלָה, – הֵעִירָה הַגְבֶרֶת הֶלְנָה.

– אֵינִי חוֹשֵׁב שֶׁהַקִלְקוּל הוּא גָדוֹל בְּיוֹתֵר,
גְבִרְתִּי, – עָנָה ג’וֹן מַנְגֶלְס, – אֲנִי אַחֲלִיף אֶת הַתֹּרֶן
הַשָׁבוּר בְּאַחֵר, וְנָשׁוּט לְאַט־לְאַט הָלְאָה. וְאִם אֶרְאֶה
שֶׁתֵּבַת הָאֳנִיָה הִיא שְׁבוּרָה, אוֹ כְּשֶׁנִמְצָא אֶת הֲזָזַת
הָאֳנִיָה מִן הַשִׂרְטוֹן לְבִלְתִּי אֶפְשָׁרִית, נִהְיֶה מֻכְרָחִים
לְהַגִיעַ בְּדוֹבְרָה רַק עַד הַחוֹף וּמִשָׁם נָבוֹא לְאוֹקְלֶנְד דֶרֶךְ
הַיַבָּשָׁה.

– נִתְבּוֹנֵן־נָא קֹדֶם הֵיטֵב בָּאֳנִיָה, – אָמַר הַמַיוֹר, – זֶה חָשׁוּב עַכְשָׁיו יוֹתֵר מִכָּל.

גְלֶנֶרְוַן, ג’וֹן מַנְגֶלְס וּמְיוּלְרֶדִי יָרְדוּ אֶל
תַּחְתִּית הָאֳנִיָה וּמָצְאוּ שָׁם כְּמָאתַיִם טוֹנוֹת עוֹרוֹת
מְעֻבָּדִים לְמֶחֱצָה וּבִלְתִּי אֲרוּזִים כַּהֹגֶן, שֶׁהִתְגוֹלְלוּ
בְּכָל הַפִּנוֹת. ג’וֹן צִוָה לְהַשְׁלִיךְ חֵלֶק מֵהַחֲבִילוֹת הָאֵלוּ
הַיָמָה, כְּדֵי לְהָקֵל אֶת מַשָּׂא הָאֳנִיָה.

שָׁלֹש שָׁעוֹת טִפְּלוּ בַּעֲבוֹדָה זוֹ, וּלְבַסוֹף
אֶפְשָׁר הָיָה לְהִתְבּוֹנֵן בְּכָל תַּחְתִּית הָאֳנִיָה. נִרְאֶה הָיָה,
שֶׁצִפּוּי הָאֳנִיָה נִקְרַע וְהִתְפַּלֵג בִּשְׁנֵי מְקוֹמוֹת, אֲבָל
מִשׁוּם שֶׁהָאֳנִיָה נָטְתָה עַל צִדָהּ, נִמְצְאוּ הַסְדָקִים
שֶׁנִתְהַווּ מִמַעַל לְשֶׁטַח הַמַיִם וְהַגַלִים לֹא יָכְלוּ לְהָצִיף אֶת
פְּנִים הָאֳנִיָה. בְּעֶזְרַת רִקוּעַ נְּחֹשֶׁת הִתְעַסֵק וִילְסוֹן
בִּזְרִיזוּת בְּהִדוּק הַדְבָקִים הַמִתְפָּרְדִים. הַסְדָקִים נִסְתְמוּ
בְּקַנַבּוּס מְזֻפָּת.

הַמַיִם נִקְווּ בְּתַחְתִּית הָאֳנִיָה לֹא יוֹתֵר
מִגֹבַהּ חֲצִי מֶטֶר. בְּעֶזְרַת מַשְׁאֵבוֹת אֶפְשָׁר הָיָה לִשְׁאֹב
אוֹתָם בִּזְמַן קָצָר, וּלְהָקֵל עַל יְדֵי כָּךְ עַל הָאֳנִיָה.

הֵם הִתְבּוֹנְנוּ בְּתֵבַת הָאֳנִיָה; הִיא נִתְקַלְקְלָה לֹא הַרְבֵּה.

לְאַחַר שֶׁהִתְבּוֹנֵן בִּפְניִם הָאֳנִיָה, צָלַל
וִילְסוֹן הַמַיְמָה כְּדֵי לִקְבֹּעַ אֶת מִדַת שְׁקִיעָתָה שֶׁל
“מַקַרִי”. הָאֳנִיָה שָׁכְבָה וּפָנֶיהָ צָפוֹנָה־מַעֲרָבָה, כְּשֶׁהִיא
נְתוּנָה עַל שִׂרְטוֹן שֶׁל חוֹל. כִּמְעַט שְׁנֵי שְׁלִישִׁים שֶׁל קַעַר
הָאֳנִיָה טָבְעוּ עָמֹק מְאֹד; הַחֵלֶק הָאֲחוֹרִי שֶׁל הָאֳנִיָה נִמְצָא
בַּמַיִם שֶׁגָבְהָם הִגִיעַ לְמֶטֶר וָחֵצִי. הַהֶגֶה הָיָה חָפְשִׁי
לְגַמְרֵי. גֵאוּת הַמַיִם בָּאוֹקְיָנוֹס הַשָׁקֵט אֵינָה גְדוֹלָה
הַרְבֵּה, בְּכָל זֹאת קִוָה ג’וֹן מַנְגֶלְס שֶׁגֵאוּת הַמַיִם תּוּכַל
לְהָסִיר אֶת הָאֳנִיָה מֵעַל הַשִׂרְטוֹן. הָאֳנִיָה שָׁקְעָה בְּתוֹךְ
הַשִׂרְטוֹן שָׁעָה אַחַת טֶרֶם עֲלוֹת גֵאוּת הַמַיִם עַד גָבְהָהּ
הַגָדוֹל, וּבָהּ בַּמִדָה שֶׁהוֹסִיפוּ הַמַיִם לָרֶדֶת הוֹסִיפָה יוֹתֵר
וְיוֹתֵר לִשְׁקֹעַ וְלִנְטוֹת עַל צִדָהּ
הַיְמָנִי, וּבַשָׁעָה שֵׁש בַּבֹּקֶר, בִּשְׁעַת הַשֵׁפֶל הַגָדוֹל,
נָטְתָה הָאֳנִיָה עַד מְאֹד. לַעֲשׂוֹת לָהּ סָמוֹכוֹת לְבַל תִּטֶה,
חָשְׁבוּ לְמוֹתָר, בְּיִחוּד מִשׁוּם שֶׁהַכְּלוֹנְסָאוֹת וְחֶלְקֵי
הַתֹּרֶן הָיוּ דְרוּשִׁים לְג’וֹן לְהַעֲמִידָם בִּמְקוֹם הַשְׁבוּרִים.
כֵּן, הָיָה צֹרֶךְ לְפָרֵק אֶת מַשָׂא הָאֳנִיָה מֵעָלֶיהָ. וְאֶפְשָׁר
הָיָה לַחֲזוֹת מֵרֹאשׁ, כִּי הָעֲבוֹדָה תִּהְיֶה קָשָׁה וּמְיַגַעַת
מְאֹד.

– לָעֲבוֹדָה! – פָּקַד ג’וֹן מַנְגֶלְס.

הַמַלָחִים הִזְדָרְזוּ לְמַלֵא אֶת פְּקוּדַת רַב־הַחוֹבֵל.

אֵין צָרִיך לֶאֱמֹר שֶׁאֶת פְּרִיקַת מַשָּׂא הָאֳנִיָה
אִי־אֶפְשָׁר הָיָה לְהַשְׁלִים עַד לַגֵאוּת הָרִאשׁוֹנָה, אֲבָל
לְמִצְעָר, אֶפְשָׁר הָיָה לִרְאוֹת עַד כַּמָה תִּשָׁמַע הָאֳנִיָה
שֶׁהֻקְלָה עַד לַחֵצִי – לַגַלִים, וְאַחַר־כָּךְ בִּשְׁעַת הַגֵאוּת
הַשְׁנִיָה, יִגְשׁוּ לְהִשְׁתַּמֵשׁ בְּיֶתֶר הָאֶמְצָעִים שֶׁהָיוּ
בִּידֵי רַב־הַחוֹבֵל.

רֵאשִׁית כֹּל שָׂמוּ לֵב לַמִפְרָשִׂים. הַמַיוֹר,
רוֹבֶּרְט וּפַּגַנֶל, נְהוּגִים עַל־יְדֵי וִילְסוֹן, עָלוּ עַל הַתֹּרֶן,
כְּדֵי לְהָסִיר אֶת הַמִפְרָשׂ הָרָבוּעַ שֶׁהָיָה יָכוֹל לְהַפְרִיעַ
לְהַעֲלָאַת הָאֳנִיָה בִּשְׁעַת הַגֵאוּת, בִּהְיוֹתוֹ מִתְנַגֵד
לָאֲוִיר. אַחֲרֵי עֲבוֹדָה מְמֻשָׁכָה וּמְיַגַעַת עָלָה בְּיָדָם
לְהָסִיר אֶת הַמִפְרָשִׂים. רוֹבֶּרְט הַמָהִיר כְּחָתוּל וְהַאַמִיץ
כְּמַלָח זָקֵן וְרָגִיל הֵבִיא תּוֹעֶלֶת רַבָּה בַּעֲבוֹדָתוֹ.

עַכְשָׁיו הָיוּ צְרִיכִים לְהַשְׁלִיךְ עֹגֶן אֶחָד אוֹ
שְׁנַיִם מֵאֲחוֹרֵי הָאֳנִיָה, לְצַד הַקַעַר, כְּדֵי לְהָסִיר בִּשְׁעַת
הַגֵאוּת אֶת הָאֳנִיָה מֵעַל הַשִׂרְטוֹן בַּשַׁלְשֶׁלֶת הַקְשׁוּרָה
אֲלֵיהֶם. כְּשֶׁיֵשׁ לָאֳנִיָה סִירֹות, אֵין עֲבוֹדָה זוֹ קָשָׁה
כָּל־כָּךְ: לוֹקְחִים אֶת הָעֹגֶן, שָׂמִים אוֹתוֹ בְּסִירָה, מוֹבִילִים
אוֹתוֹ עַד לְמֶרְחָק יָדוּעַ וּמַשְׁלִיכִים אוֹתוֹ בַּמָּקוֹם הַמְיֹעָד
מֵרֹאשׁ. אֲבָל דָא עָקָא שֶׁלְגִבּוֹרֵינוּ לֹא הָיוּ סִירֹות,
וּמֻכְרָחִים הָיוּ לְהִשְׁתַּמֵשׁ בִּמְקוֹמָן בְּאֵיזֶה דָבָר אַחֵר.
גְלֶנֶרְוַן יָדַע הֵיטֵב אֶת הַצֹרֶךְ בְּכָל מַכְשִׁירֵי הָעֲבוֹדָות
הַלָלוּ; הוּא גַם יָדַע, שְׁכְּדֵי לָרֶדֶת מֵעַל הַשִׂרְטוֹן, זְקוּקִים
הֵם לְעֹגֶן.

– אוּלָם מַה נַעֲשֶׂה בְּלִי סִירָה? – שָׁאַל הַלוֹרְד אֶדוּאַרְד אֶת ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– אֲנַחְנוּ נִשְׁתַּמֵשׁ בִּשְׂרִידֵי הַתֹּרֶן
וּבְתֵיבוֹת רֵיקוֹת, – עָנָה רַב־הַחוֹבֵל הַצָעִיר – הָעִנְיָן קָשֶׁה
אֲבָל לֹא בִּלְתִּי אֶפְשָׁרִי, כִּי עָגְנֵי “מַקַרִי” אֵינָם גְדוֹלִים.
אִם רַק יַעֲלֶה בְּיָדֵינוּ לְהַשְׁלִיךְ אֶת הָעֳגָנִים וְהֵם לֹא
יֵעָקְרוּ מִן הַקַרְקַע, הֲרֵינִי מְקַוֶה לְתוֹצָאוֹת טוֹבוֹת.

– לָעֲבוֹדָה, אַל לָנוּ לְאַבֵּד אֶת הַזְמַן הַיָקָר חִנָם, ג’וֹן.

כֻּלָם נִתְכַּנְסוּ עַל הַסִפּוּן: כָּל אֶחָד הִצִיעַ
אֶת שֵׁרוּתוֹ. ג’וֹן מַנְגֶלְס הֶחְלִיט לְהִשְׁתַּמֵשׁ בִּשְׂרִידֵי
הַתֹּרֶן, וּלְהַתְקִין דוֹבְרָה נִשֵׂאת עַל חָבִיוֹת רֵיקוֹת. דָבָר זֶה
יִתֵּן אֶת הָאֶפְשָׁרוּת לְהַנִיחַ אֶת הָעֹגֶן עַל הַדוֹבְרָה, אֶל
הַדוֹבְרָה הָיָה מְהֻדָק מָשׁוֹט שֶׁשִׁמֵשׁ בִּמְקוֹם הֶגֶה.
בְּקֹצֶר־רוּחַ חִכּוּ לְעֵת רֶדֶת הַמַיִם, שֶׁאָז יַעֲבִיר הַזֶרֶם אֶת
הַדוֹבְרָה אֶל הַמָקוֹם הַמְיֹעָד, וְלַחֲזֹר שׁוּב אֶל הָאֳנִיָה
חָשְׁבוּ בְּעֶזְרַת חֶבֶל מָתוּחַ מִן הָאֳנִיָה אֶל הַדוֹבְרָה.

הָעֲבוֹדָה כִּמְעַט שָׁלְמָה, כְּשֶׁהַחַמָה נִתְקָרְבָה
אֶל מְרוֹם הַשָׁמַיִם. ג’וֹן מַנְגֶלְס הֵטִיל עַל גְלֶנֶרְוַן
לְהַשְׁגִיחַ עַל בִּנְיַן הַדוֹבְרָה, וְהוּא עַצְמוֹ הִתְעַסֵק
בַּקְבִיעָה הָאַסְטְרוֹנוֹמִית שֶׁל הַמָקוֹם. לְאָשְׁרָם, נִמְצְאוּ
בְּתָאוֹ שֶׁל הַלֵי סֵפֶר שְׁנָתִי שֶׁל מִצְפֵּה־הַכּוֹכָבִים
בִּגְרִינִיץ וְגַם מַדְזָוִית מְלֻכְלָךְ וּמְזֹהָם, אֲבָל אֶפְשָׁר הָיָה
עוֹד לְהִשְׁתַּמֵשׁ בּוֹ. מַכְשִׁיר זֶה, בְּעֶזְרַת שׁוּרַת מַרְאוֹת
נָעוֹת, מַרְאֶה אֶת הַשֶׁמֶשׁ בָּאֹפֶק בְּאוֹתָהּ שָׁעָה, כְּשֶׁהִיא
מַגִיעָה לִנְקוּדַת הַגֹבַהּ הַגָדוֹל בְּיוֹתֵר. בְּעֵת הַהִסְתַּכְּלוּת
מֻכְרָחִים לְכוֹנֵן אֶת הַמִשְׁקֶפֶת שֶׁל הַמַדְזָוִית עַל הָאֹפֶק
הָאֲמִתִּי, זֹאת אוֹמֶרֶת: עַל הַמָקוֹם, שֶׁהַמַיִם כְּאִלוּ
מִתְלַכּדִים שָׁם עִם הַשָׁמַיִם. לַעֲשׂוֹת כָּזֹאת עַכְשָׁיו הָיָה
אִי־אֶפְשָׁר, מִשׁוּם שֶהָאֹפֶק הִסְתַּתֵּר מֵאֲחוֹרֵי הַצוֹקִים
הָעֲצוּמִים, וּבְמִקְרִים כָּאֵלֶה מַחֲלִיפִים אֶת הָאֹפֶק הָאֲמִתִּי
בִּמְלָאכוּתִי, זֹאת אוֹמֶרֶת: לוֹקְחִים קַעֲרִית שְׁטוּחָה מְלֵאָה
כַּסְפִּית וּמִתְבּוֹנְנִים. הַכַּסְפִּית מְמַלְאָה כָּאן אֶת
תַּפְקִידוֹ שֶׁל רְאִי מְאֻזָן, אוּלָם כַּסְפִּית לֹא נִמְצְאָה
בְּ“מַקַרִי” וְג’וֹן הָיָה מֻכְרָח לְהִסְתַּפֵּק בְּעִטְרָן, שֶׁגַלְגַּל
הַשֶׁמֶשׁ הִשְׁתַּקֵף בּוֹ בְּאֹפֶן מַסְפִּיק. צָרִיךְ הָיָה לָדַעַת רַק
אֶת מִדַת רֹחַב הַמָקוֹם – הָאֹרֶךְ הָיָה כְּבָר יָדוּעַ לָהֶם, כִּי
הָאֳנִיָה עָמְדָה עַל הַחֹף הַמִזְרָחִי שֶׁל נְיוּ־זִילֶנְד. בְּעֶזְרַת
הַמַדְזָוִית הִגְבִּיל ג’וֹן אֶת גֹבַה הַשֶׁמֶשׁ בָּאֹפֶק ל′30°68. נִמְצָא, שֶׁהַשֶׁמֶשׁ עָמְדָה רָחֹק מִנְקוּדַת גָבְהָהּ ב′30°21, כִּי הַסְכוּם שֶׁל שְׁנֵי הַמִסְפָּרִים הָאֵלֶה הוּא 90.
לְפִי הָרְשִׁימָה הָאַסְטְרוֹנוֹמִית הַשְׁנָתִית נוֹטָה הַשֶׁמֶשׁ
בַּשְׁלִישִׁי לְפֶבְּרוּאַר בְּ־′30°16. בְּהוֹסִיפָם מִסְפָּר זֶה לָזֶה שֶׁקִבְּלוּ
מֵהַהִסְתַּכְּלוּת שֶׁהֶרְאָה הַמֶרְחָק הַזֵינִיטִי, זֹאת אוֹמֶרֶת: עַד
לִנְקוּדַת גֹבַהּ הַשָׁמַיִם,′ 30°21 – יָצָא לָהֶם הָרֹחַב °38. וּבְכֵן נִמְצְאָה “מַקַרִי” בְּאֹרֶךְ ′171013 וּבָרֹחַב °38. אֶפְשָׁרִי הַדָבָר, כִּי הַדִיוּק
לֹא הָיָה כָּל כָּךְ נִמְרָץ, אֲבָל עַל קְטַנוֹת כָּאֵלוּ אֶפְשָׁר הָיָה
לְוַתֵּר.

לְאַחַר שֶׁהִתְבּוֹנֵן בַּמַּפָּה שֶׁקָנָה פַּגַנֶל
בְּעֵדֶן, נוֹכַח ג’וֹן מַנְגֶלְס שֶׁ“מַקַרִי” נִטְרְפָה נֹכַח הַמִפְרָץ
אַלֶטָה, לְיַד הָרֹאשׁ קָהוּהָה, וְהִיא רְחוֹקָה מֵאוֹקְלֶנְד בְּמַעֲלָה
אַחַת לְצַד דָרוֹם.

– וּבְכֵן, – אָמַר גְלֶנֶרְוַן, – יִהְיֶה עָלֵינוּ לַעֲבֹר אַרְבָּעִים קִילוֹמֶטֶר. זֶה לֹא
יִגְזֹל מֵאִתָּנוּ זְמַן רַב.

– לַעֲבֹר אַרְבָּעִים קִילוֹמֶטֶר בַּיָם, הוּא דָבָר
קַל, מַה שֶׁאֵין כֵּן בַּיַבָּשָה, – הֵעִיר פַּגַנֶל – וְלָכֵן נְאַמֵץ
אֶת כָּל כֹּחוֹתֵינוּ לְהוֹרִיד אֶת הָאֳנִיָה מֵהַשִׂרְטוֹן.

וְשׁוּב הִתְחִילוּ בָּעֲבוֹדָה. בְּרֶבַע הַשָׁעָה
הָרִאשׁוֹן הִשִׂיגָה גֵאוּת הַמַיִם אֶל הַמַכְּסִימִים שֶׁלָהּ, אֲבָל
ג’וֹן לֹא יָכֹל לְהִשְׁתַּמֵשׁ בָּהּ, כִּי עוֹד לֹא הוֹבִילוּ אֶת
הָעֳגָנִים לַמָקוֹם הַדָרוּשׁ. דְאָגָה תָּקְפָה אֶת רַב־הַחוֹבֵל
הַצָעִיר: הֲתִתְרוֹמֵם הָאֳנִיָה? אַחֲרֵי חֲמִשָׁה רְגָעִים צְרִיכָה
לְהִפָּתֵר שְׁאֵלָּה מַכְרַעַת זוֹ.

נִשְׁמְעָה חֲרִיקָה, חֲרִיקָה זוֹ הָיְתָה יְכוֹלָה
לִהְיוֹת תּוֹצָאַת הִתְרוֹמְמוּת הָאֳנִיָה אוֹ תּוֹצָאַת הִתְפָּרְקוּתוֹ
שֶׁל הַחֵלֶק הַתַּחְתּוֹן שֶׁלָהּ, הַשָׁקוּעַ בַּמַיִם.

מֻכְרָחִים הָיוּ לְחַכּוֹת לְגֵאוּת הַמַיִם הַשְׁנִיָה: הָאֳנִיָה הִתְרוֹמְמָה רַק מְעַט.

הָעֲבוֹדָה לֹא פָּסְקָה. לָאַחֲרוֹנָה, בַּשָׁעָה
שְׁתַּיִם אַחֲרֵי הַצָהֳרַיִם שָׁלְמָה הַדוֹבְרָה כָּלִיל, הָעֹגֶן
הוּרַד עַל הַדוֹבְרָה וְג’וֹן מַנְגֶלְס וּוִילְסוֹן קָשְׁרוּ חֶבֶל אֶל
הָאֳנִיָה וְאֶת קָצֵהוּ הַשֵׁנִי לָקְחוּ אִתָּם וְשָׁטוּ עִם הַזֶרֶם
שֶׁנִתְהַוָה בִּשְׁעַת רֶדֶת הַמַיִם. הֵם הִשְׁלִיכוּ אֶת הָעֹגֶן
בְּעֹמֶק גָדוֹל, בְּמֶרְחַק דֵי רַב מִן הָאֳנִיָה, וְאַחַר־כָּךְ שָׁבוּ
אֶל “מַקַרִי” בְּעֶזְרַת הַחֶבֶל.

נִשְׁאַר עוֹד הָעֹגֶן הַגָדוֹל. בּוֹ הָיוּ מֻכְרָחִים
לְטַפֵּל זְמַן רַב. אֲבָל לֹא הָיוּ רְגָעִים מוּעָטִים
וְהִתְאַמְצוּיוֹתֵיהֶם שֶׁל תַּיָרֵינוּ נִגְמְרוּ וְהָכְתְּרוּ
בְּהַצְלָחָה. הַדוֹבְרָה שָׁטָה שׁוּב וְהָעֹגֶן הַשֵׁנִי הָשְׁלַךְ לֹא
רָחוֹק מִן הָרִאשׁוֹן.

הִתְחִילוּ לְחַכּוֹת לְגֵאוּת הַמַיִם שֶׁהָיְתָה
צְרִיכָה לִהְיוֹת אַחֲרֵי חֲצוֹת הַלַיְלָה. הַשָׁעוֹן הֶרְאָה רַק שֵׁשׁ
בָּעֶרֶב.

אַחֲרֵי עֲבוֹדָה רַבָּה וְקָשָׁה כָּזוֹ רָעֲבוּ כֻּלָם,
וְהָאֲרוּחָה שֶׁהוּכְנָה בִּידֵי אוֹלְבִּינֶט נָעֲמָה לְחִכָּם. אַחֲרֵי
הָאֲרוּחָה, בְּהַחֲלִיפָם כֹּחַ מְעַט, אָחֲזוּ בִּשְׁאָר אֶמְצָעֵי
הַזְהִירוּת הַדְרוּשִׁים בִּשְׁעַת הֲסָרַת הָאֳנִיָה מֵעַל
הַשִׂרְטוֹן.

ג’וֹן מַנְגֶלְס צִוָה לְהַשְׁלִיךְ הַיָמָה עוֹד חֵלֶק גָדוֹל מֵהַסְחוֹרָה כְּדֵי לְהָקֵל עוֹד יוֹתֵר עַל הָאֳנִיָה.

כְּשֶׁנִגְמְרוּ כָּל הַהֲכָנוֹת הָאֵלוּ, הָיְתָה כְּבָר חֲצוֹת הַלַילָה.

כֹּחוֹתֵיהֶם שֶׁל הַנוֹסְעִים אָפְסוּ לְגַמְרֵי,
בָּהּ־בַּשָׁעָה שֶׁהָעֲבוֹדָה הַקָשָׁה בְּיוֹתֵר הָיְתָה עוֹד
לִפְנֵיהֶם. ג’וֹן מַנְגְלְס הֶחְלִיט הַחְלָטָה חֲדָשָׁה.

מִשְׁבְּרֵי הַיָם שָׁקְטוּ, הַיָם הִתְנוֹעֵעַ
לְאַט־לְאַט. בְּהִסְתַּכְּלוֹ בַּרָקִיעַ נֹכַח רַב־הַחוֹבֵל שֶׁהָרוּחַ
הַדְרוֹמִית־מַעֲרָבִית תְּפַנֶה עוֹד מְעַט אֶת מְקוֹמָהּ לְרוּחַ
צְפוֹנִית־מַעֲרָבִית. הַסַפָּן הַמְנֻסֶה לֹא יָכֹל לִשְׁגוֹת בְּדָבָר
זֶה. וִילְסוֹן וּמְיוּלְרֶדִי תָּמְכוּ גַם הֵם בְּדַעְתּוֹ.

ג’וֹן הִבִּיעַ אֶת דַּעְתּוֹ לִגְלֶנֶרְוַן וְהִצִיעַ לִדְחוֹת אֶת זְמַן הֲסָרַת הָאֳנִיָה עַד לְמָחָר.

בְּעַל כָּרְחָם הֻכְרְחוּ הַנוֹסְעִים לְהַָאֲרִיך אֶת רוּחָם וּלְהִכָּנַע לְהוֹכָחוֹתָיו הַמוּצָקוֹת שֶׁל רַב־הַחוֹבֵל.

הַלַיְלָה עָבַר בְּשָׁלוֹם. וִילְסוֹן וּמְיוּלְרֶדִי עָמְדוּ עַל הַמִשְׁמָר חֲלִיפוֹת וְהִשְׁגִיחוּ עַל הָעֳגָנִים.

הַבֹּקֶר בָּא, תִּקְווֹתָיו שֶׁל ג’וֹן נִתְקַיְמוּ:
רוּחַ צְפוֹנִית־מַעֲרָבִית הִתְחִילָה לִנְשֹׁב. כָּל אַנְשֵׁי הָאֳנִיָה
הָיוּ עַל מְקוֹמוֹתֵיהֶם, לְמַלֵא אֶת תַּפְקְיָדם. רוֹבֶּרְט, וִילְסוֹן
וּמְיוּלְרֶדִי טִפְּסוּ וְעָלוּ עַל הַתֹּרֶן; הַמַיוֹר, גְלֶנֶרְוַן
וּפַּגַנֶל הָיוּ עַל הַסִפּוּן. כֻּלָם חִכּוּ בְּקֹצֶר־רוּחַ לָרֶגַע
הַמַתְאִים, שֶׁיוּכְלוּ לִפְרֹשׂ אֶת הַמִפְרָשִׂים, שֶׁכָּל־כָּךְ
הַרְבֵּה קִווּ לְעֶזְרָתָם.

בַּצָהֳרַיִם הִתְחִיל הַיָם לְהִתְרוֹמֵם. הַסְלָעִים
הַתַּת־מַיְמִיִים נֶעֶלְמוּ כָּלִיל תַּחַת הַגַלִים שֶׁהִקְצִיפוּ.
הַמַלָחִים הִבִּיטוּ בְּהִתְרַגְשׁוּת קַדַחְתָּנִית עַל רַב־הַחוֹבֵל,
בְּחַכּוֹתָם לִפְקוּדוֹתָיו. הוּא הִתְבּוֹנֵן חֶרֶשׁ בְּגֵאוּת
הַמַיִם.

הִגִיעָה הַשָׁעָה תֵּשַׁע בַּבֹּקֶר: בְּעוֹד אַרְבַּע
שָׁעוֹת תַּגִיעַ גֵאוּת־הַמַיִם אֶת גָבְהָהּ הַגָדוֹל בְּיוֹתֵר. ג’וֹן
מַנְגֶלְס לֹא אִבֵּד אֶת זְמַנוֹ וְלֹא הוֹצִיאֹו לְחִנָם; הוּא צִוָה
לְהַחֲלִיף אֶת הַתֹּרֶן הַשָׁבוּר בְּאַחַד הַמוֹטוֹת שֶׁנִמְצָא עַל
הָאֳנִיָה, לְמַעַן יוּכַל אֵיךְ־שֶׁהוּא לְהַסִיע אֶת הָאֳנִיָה
וּלְהוֹבִילָהּ לְיַד הַחוֹף, בְּשָׁעָה שֶׁיַצְלִיחַ לַהֲסִירָהּ מֵעַל
הַשִׂרְטוֹן. הָעֲבוֹדָה הִתְנַהֲלָה בְּמֶרֶץ וּלְעֵת הַצָהֳרַיִם
הִגִיעָה לְקִצָהּ. גַם הַגְבֶרֶת גְלֶנֶרְוַן וּמָרַת מֶרִי גְרַנְט לֹא
יָשְׁבוּ בְּחִבּוּק יָדַיִם וְעָזְרוּ לִפְרֹשׂ אֶת הַמִפְרָשִׂים.
סוֹף־סוֹף נִגְמְרָה הָעֲבוֹדָה, וּ“מַקַרִי” הָיְתָה יְכוֹלָה כְּבָר
לְהַפְלִיג בַּיָם, אִלוּ רַק נֶחְלְצָה מִן הַשִׂרְטוֹן. בֵּין כֹּה וָכֹה
וְהַיָם הִתְכַּסָה בְּרַצֵי מַיִם קְטַנִים וְקַלִים – סִימָן לְגֵאוּת
הַמַיִם הַמִתְקָרֶבֶת וּבָאָה: רָאשֵׁי הַצוֹקִים הַשְׁחוֹרִים שֶׁנִרְאוּ
מֵעַל לִפְנֵי הַיָם, הִתְחִילוּ לְהִתְכַּסוֹת בַּמַיִם, הָאֶחָד אַחֲרֵי
הַשֵׁנִי. עַתָּה קָרְבָה וּבָאָה שְׁעַת הָעֲבוֹדָה הַקָשָׁה בְּיוֹתֵר;
כֻּלָם חִכּוּ בְּכִלְיוֹן־נֶפֶשׁ בִּתְלוֹתָם אֶת עֵינֵיהֶם בִּפְנֵי
מְפַקְדָם וּבְחַכּוֹתָם לִפְקוּדוֹתָיו, בִּהְיוֹתָם מוּכָנִים לְמַלֵא
אַחֲרֵיהֶן לָאוֹת הָרִאשׁוֹן אֲשֶׁר יִנָתֵן לָהֶם.

ג’וֹן מַנְגֶלְס הִתְבּוֹנֵן בִּדְאָגָה
וּבְחֶרְדַת־נֶפֶשׁ אֶל גֵאוּת־הַמַיִם, אֶל אוֹתוֹ מָקוֹם שֶׁשָׁם
הוּרְדוּ הָעֳגָנִים אֶל קַרְקַע הַיָם, וְאֶל הַחֲבָלִים שֶׁנִמְתְּחוּ
מֵהֶם עַד הָאֳנִיָה.

בַּשָׁעָה אַחַת אַחַר חֲצוֹת הַיוֹם הִגִיעָה
גֵאוּת־הַמַיִם עַד גָבְהָהּ הַגָדוֹל בְּיוֹתֵר; נָחוּץ הָיָה לָגֶשֶׁת
תֵּכֶף וּמִיָד אֶל הָעֲבוֹדָה: הַמִפְרָשִׂים הִתְנַּפְּחוּ כְּבָר עַל
יְדֵי הָרוּחַ.

– אֶל הַגַלְגַל! – פָּקַד רַב־הַחוֹבֵל.

הַגַלְגַל לְהַעֲלָאַת הָעֳגָנִים הָיָה מְצֻיָד
בְּיָדִית, וּמְיוּלְרֶדִי וְרוֹבֶּרְט מֵהָעֵבֶר הַשֵׁנִי, הִתְחִילוּ
לְהָנִיעַ בְּכָל כֹּחָם אֶת הַיָדִית לְמַעַן סַבֵּב בְּאֹפֶן זֶה אֶת
הַגַלְגַל. גַם ג’וֹן וּוִילְסוֹן נִלְווּ אֲלֵיהֶם לְעֶזְרָה.

– הִתְחַזְקוּ, הִתְחַזְקוּ! – קָרָא רַב־הַחוֹבֵל הַצָעִיר, – חִזְקוּ וְאִמְצוּ! שֶׁכֶם אֶחָד!

הַחֲבָלִים נִמְתְּחוּ כְּמֵיתְרֵי הַכִּנוֹר; הָעֳגָנִים נֶאֶחְזוּ הֵיטֵב בְּקַרְקַע הַיָם.

גֵאוּת־הַמַיִם אֵינָה נִמְשֶׁכֶת זְמַן רַב, וְלָכֵן
הָיָה עֲלֵיהֶם לְהָחִיש אֶת מַעֲשֵׂיהֶם. עוֹד רְגָעִים אֲחָדִים –
וְהַמַיִם יָחֵלוּ שׁוּב לָרֶדֶת. הֵם עָבְדוּ בְּכָל כֹּחָם.
הַמִפְרָשִׂים הַנְפוּחִים עַל יְדֵי הָרוּחַ כִּמְעַט שֶׁנִקְרְעוּ.
הָרוּחַ הִתְחַזְקָה וְהִתְגַבְּרָה מֵרֶגַע לְרֶגַע; הָרְגְשׁוּ
תְּנוּדוֹת אֲחָדוֹת שֶׁל הָאֳנִיָה. דוֹמֶה הָיָה
הַדָבָר, כִּי הָאֳנִיָה תֵּרֵד סוֹף־סוֹף מִן הַשִׂרְטוֹן, אִם
יַגְבִּירוּ עוֹד מְעַט אֶת כֹּחוֹתֵיהֶם.

– הֶלֶנָה! מֶרִי! – קָרָא הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

הַנָשִׁים הַצְעִירוֹת מִהֲרוּ לַעֲזֹר עַל יַד חַבְרֵיהֶן
וְלָחֲצוּ אַף הֵן בְּכָל כֹּחָן עַל הַיָדִית. נִשְׁמַע עוֹד קוֹל
חֲרִיקָה אֶחָד, הָאֳנִיָה הִתְנוֹדְדָה עוֹד פַּעַם, אַךְ בָּזֶה נִגְמַר
כָּל הַדָבָר. הָאֳנִיָה נִשְׁאֲרָה עַל עָמְדָהּ. כָּל הָעֲבוֹדוֹת הָיוּ
עַתָּה לַשָׁוְא, יַעַן כִּי כְּבָר הִתְחִילָה רֶדֶת־הַמַיִם. עַתָּה
הֻבְרַר הַדָבָר, כִּי לֹא גֵאוּת הַמַיִם אַף לֹא הָרוּחַ – אֵין בְּכֹחָם
לְהוֹרִיד אֶת הָאֳנִיָה מִמְכוֹן שִׁבְתָּהּ.




פֶּרֶק ו: אֲכִילַת בְּשַׂר־אָדָם


הַנִסָיוֹן הָרִאשׁוֹן שֶׁעָשָׂה ג’וֹן מַנְגֶלְס
לְאַפְשֵׁר לַתַּיָרִים לַעֲזֹב אֶת מְקוֹמָם, לֹא עָלָה יָפֶה! צָרִיךְ
הָיָה מִיָד לִמְצֹא אֶמְצְעֵי הַצָלָה אֲחֵרִים. שְׁטוּת גְדוֹלָה הָיְתָה
מִצִדָם, לוּ חָפְצוּ לְהִשָׁאֵר עַל סִפּוּן הָאֳנִיָה וּלְצַפּוֹת
לְעֶזְרָה. לוּ גַם תִּתְקָרֵב אֵיזוֹ אֳנִיָה בְּאַחַד הַיָמִים לְכָאן,
לֹא תִּמְצָא עוֹד אֶת “מַקַרִי”, כִּי זוֹ עֲלוּלָה בֵּינְתַיִם
לְהִשָׁבֵר. אַחַת הַסְעָרוֹת הַמְצוּיוֹת בַּיָם, אוֹ הִתְגַעֲשׁוּת־יָם
חֲזָקָה תַּטִיל אֶת הָאֳנִיָה עַל הַשִׂרְטוֹן, תְּנַפְּצֶנָה לִשְׁבָבִים
וְלִשְׁבָרִים וְאֶת שְׂרִידֵי הַשְׁבָרִים תְּפַזֵר לְכָל צַד וָעֵבֶר.
ג’וֹן הֶחְלִיט לְהַגִיעַ אֶל הַיַבָּשָׁה, וְיַעֲבֹר עָלָיו מָה, וְלֹא
לְחַכּוֹת עַד שֶׁהָאֳנִיָה תְּנֻפַּץ לְגַמְרֵי.

רַב־הַחוֹבֵל הִצִיעַ לַעֲשׂוֹת דוֹבְרָה כֹּה חֲזָקָה,
שֶׁיוּכַל לְהַעֲבִיר עָלֶיהָ אֶת הָאֲנָשִׁים וְאֶת צָרְכֵי הַמָזוֹן אֶל
הַחוֹף.

הֵם הִסְכִּימוּ לַעֲצָתוֹ וְהִתְחִילוּ לַעֲבֹד
בִּזְרִיזוּת וּבְמֶרֶץ, וְעַד לְעֵת הָעֶרֶב גָמְרוּ אֶת הָעֲבוֹדוֹת
הָעִקָרִיוֹת.

בָּעֶרֶב, בְּשָׁעָה שְׁמוֹנֶה, אַחֲרֵי הָאֲרוּחָה,
כְּשֶׁהַגְבֶרֶת הֶלֶנָה וּמָרַת מֶרִי שָׁכְבוּ לִישׁוֹן, הִתְהַלְכוּ
פַּגַנֶל וַחֲבֵרָיו עַל הַסִפּוּן אָנָה וָאָנֶה וְדָנוּ בְּמַצָבָם. גַם
רוֹבֶּרְט הָיָה אִתָּם. הַנַעַר הָאַמִיץ הִקְשִׁיב בְּשׂוּם לֵב
לַשִׂיחָה, וְהָיָה מוּכָן לְהַצִיעַ אֶת שֵׁרוּתוֹ, אִם רַק יִמְצְאוּ
בּוֹ חֵפֶץ. הוּא לֹא הָיָה מְפַקְפֵּק אַף רֶגַע לְהַקְרִיב אֶת עַצְמוֹ
לְקָרְבָּן לְטוֹבַת הַכְּלָל.

פַּגַנֶל שָׁאַל אֶת ג’וֹן מַנְגֶלְס, אִם אִי־אֶפְשָׁר
לְהַגִיעַ לְאוֹקְלֶנְד בְּדוֹבְרָה, בְּשׁוּטָם לְאֹרֶך הַחוֹפִים,
מִבְּלִי לַעֲלוֹת עַל הַיַבָּשָׁה.

ג’וֹן עָנָה, שֶׁאֵין גַם מַה לַחֲשׁוֹב עַל זֶה.

– נַנִיחַ, שֶׁבְּדוֹבְרָה אִי־אֶפְשָׁר, אֲבָל בְּסִירָה? – שָׁאַל פַּגַנֶל.

– בְּאֹפֶן הָרָע בְּיוֹתֵר, כְּשֶׁאֵין בְּרֵירָה אַחֶרֶת, – הֵשִׁיב הַקְבַרְנִיט – וְגַם זֶה רַק בִּתְנָאי – לָשׁוּט בַּיוֹם וְלָנוּחַ בַּלַיְלָה.

– זֹאת אוֹמֶרֶת, כִּי נוֹכְלִים אֵלֶה שֶׁעָזְבוּ אוֹתָנוּ…

– הָהּ! הֵם הָיוּ שִׁכּוֹרִים, – אָמַר ג’ון, – וּוַדַאי שִׁלְמוּ בְּחַיֵיהֶם בְּעַד מַעֲשֶׂה פִּשְׁעָם הַמְתֹעָב.

– וּבָזֶה הֵרֵעוּ לָהֶם עַצְמָם וְגַם לָנוּ, – אָמַר
פַּגַנֶל – כִּי סִירָה זוֹ הָיְתָה נְחוּצָה לָנוּ עַכְשָׁיו עַד
מְאֹד.

– וּמַה לַעֲשׂוֹת, פַּגַנֶל יַקִירִי! צָרִיך
לְהִסְתַּפֵּק בְּדוֹבְרָה, אִם אֵין לָנוּ דָבָר טוֹב מִמֶנָה, – אָמַר
הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

– מִזֶה הָיִיתִי דַוְקָא רוֹצֶה לְהִמָלֵט, – הֵשִׁיב הַגִיאוֹגְרָף.

– אֵיךְ? הַאִם אַתָּה שֶׁעָבַרְתָּ אִתָּנוּ דֶרֶךְ
הַפַּמְפּוֹת וּמִדְבְּרוֹת אוֹסְטְרַלְיָה, הִנְךָ חוֹשֵׁשׁ עַכְשָׁיו
לַעֲבוֹר עֲשָׂרוֹת אֲחָדוֹת שֶׁל קִילוֹמֶטְרִים? – שָׁאַל
גְלֶנְרְוַן.

– יְדִידִי, – הֵשִׁיב פַּגַנֶל – אֵין אֲנִי מַטִיל סָפֵק
בְּאֹמֶץ לִבְּכֶם אַתֶּם וְלֹא בְּאֹמֶץ לִבָּן שֶׁל גְבִירוֹתֵינוּ,
וְאַתֶּם וַדַאי לֹא תַּחְשְׁבוּ גַם אוֹתִי לְמוּג־לֵב. שְׁלֹשִׁים
קִילוֹמֶטֶר הֵם כְּאַיִן וּכְאֶפֶס בְּאֶרֶץ אַחֶרֶת, אַךְ לֹא
בִּנְיוּ־זִילֶנְד. אֲנִי הָיִיתִי הָרִאשׁוֹן שֶׁעָמַדְתִּי עַל דַעְתִּי
שֶׁנַעֲבֹר דֶרֶךְ אֲמֵרִיקָה וְדֶרֶךְ
אוֹסְטְרַלְיָה. וְעַכְשָׁיו אֲנִי חוֹזֵר וְאוֹמֵר: מִצְאוּ אֵיזוֹ עֵצָה
שֶׁתִּמְצְאוּ רַק הִשְׁתַּדְלוּ לְהִמָנַע מֵעֲבֹר בְּאֶרֶץ־דָמִים
זוֹ.

– אֲבָל בְּכָל אֹפֶן טוֹב לָנוּ יוֹתֵר לָלֶכֶת שָׁמָה,
מֵאֲשֶׁר לָלֶכֶת לַאֲבָדוֹן בָּאֳנִיָה שְׁבוּרָה זוֹ! – אָמַר ג’וֹן
מַנְגֶלְס.

– וּמִפְּנֵי מָה עָלֵינוּ לְפַחֵד, בְּיִחוּד בִּנְיוּ־זִילֶנְד? – שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן.

– מִפְּנֵי הַפְּרָאִים, – עָנָה פַּגַנֶל.

– הַאִם לֹא נוּכַל לְהִתְחַמֵק מֵהֶם בְּלֶכְתֵּנוּ
לְאֹרֶךְ הַחוֹף? וְהַאִם עֲשָׂרָה אֵירוֹפָּאִים אַמִיצֵי־לֵב
וּמְזֻיָנִים הֵיטֵב לֹא יוּכְלוּ לְהַכּוֹת אָחוֹר הִתְנַפְּלוּת שֶׁל
מֵאָה פְּרָאִים נוֹדְדִים וַעֲלוּבִים!

– אֶת הַזִילֶנְדִים אֵין לְכַנוֹת בְּשֵׁם “נוֹדְדִים
עֲלוּבִים”, – הֵשִׁיב פַּגַנֶל, בַּהֲנִיעוֹ בְּרֹאשׁוֹ – זֶהוּ שֵׁבֶט
שׁוֹאֵף־קְרָבוֹת, אַמִיץ וְנָבוֹן. הֵם עוֹד עַכְשָׁיו נִלְחָמִים
בָּאַנְגְלִים, שֶׁחָדְרוּ אֶל אַרְצָם וְנִצְחוּם; הֵם נִלְחָמִים
בַּמִתְיַשְׁבִים הָאַנְגְלִים וְיֵשׁ אֲשֶׁר גַם יְנַצְחוּם, וְתָמִיד
יֹאכְלוּם לְתֵאָבוֹן.

– הָהּ, אֵלִי! אָנוּ הוֹלְכִים עַכְשָׁיו אֶל בֵּין
אוֹכְלֵי אָדָם? – לָחַשׁ רוֹבֶּרְט מִתּוֹךְ אֵימַת־מָוֶת – אֲהָהּ,
מֶרִי, כֻּלָנוּ נֹאבַד!

– אַל תִּירָא, יְדִידִי, – אָמַר הַלוֹרְד, בְּהַרְגִיעוֹ אֶת הַנַעַר – פַּגַנֶל שֶׁלָנוּ מַגְזִים אֶל נָכוֹן.

– לֹא, אֲדוֹנִי, אֵין אֲנִי מַגְזִים כְּלָל, – עָנָה
הַמְלֻמָד קָשׁוֹת – רוֹבֶּרְט הוֹכִיחַ לֹא פַּעַם וְלֹא שְׁתַּיִם, כִּי
אֵינֶנוּ כְּבָר יֶלֶד, וְלָכֵן אֵינֶנִי מוֹצֵא כָּל צֹרֶךְ לְהַעֲלִים
מִמֶנוּ אֶת הָאֱמֶת. הַזִילֶנְדִים הֵם הַפְּרָאִים הָעֲרִיצִים
בְּיוֹתֵר, וְשׁוֹאֲפֵי דָם הֵמָה יוֹתֵר מִכָּל אוֹכְלֵי הָאָדָם. הֵם
אוֹכְלִים אֶת כָּל מִי שֶׁבָּא לְיָדָם. הַמִלְחָמָה אֶצְלָם הִיא רַק
כְּמוֹ צַיִד עַל חַיָה שֶׁבְּשָׂרָה טָעִים. הָאֵירוֹפָּאִים הוֹרְגִים
אֶת אוֹיְבֵיהֶם וּמְקַבְּרִים אוֹתָם בָּאֲדָמָה; וְהַפְּרָאִים הוֹרְגִים אֶת אוֹיְבֵיהֶם וְאוֹכְלִים אוֹתָם.



מותו של המסיונר ולקנר




– פַּגַנֶל, – אָמַר הַמַיוֹר, – זֶהוּ עִנְיָן חָשׁוּב
מְאֹד לְוִכּוּחַ, אֲבָל אֵין הַשָׁעָה כְּשֵׁרָה לְכָךְ. אִם טוֹב
לִהְיוֹת נֶאֱכַל אוֹ לָאו – זוֹהִי שְׁאֵלָה לַהֲלָכָה, אֲבָל לֹא
לְמַעֲשֶׁה, כִּי בְּרֶגַע שֶׁהָאָדָם נֶאֱכַל, אֵין לוֹ כָּל הֲבָנָה
מִזֶה, אִם נָעִים לוֹ זֶה אוֹ לֹא, וְעַד הָרֶגַע הַהוּא, זֹאת אוֹמֶרֶת:
כָּל עוֹד שֶׁהוּא חַי, הוּא מִשְׁתַּדֵל בְּכָל כֹּחוֹתָיו לְהִשְׁתַּמֵט
מִנִסָיוֹן זֶה. אֲנִי בְּשׁוּם אֹפֶן אֵינִי רוֹצֶה לִהְיוֹת נֶאֱכָל,
וְאֵינִי רוֹצֶה גַם שֶׁבְּנֵי לִוְיָתִי יִתְנַסוּ בְּנִסָיוֹן זֶה:
וּבְכֵן עָלֵינוּ לְטַכֵּס עֵצָה מַה לַעֲשׂוֹת כְּדֵי שֶַׁלֹא נִפֹּל
בִּידֵי הַצַיָדִים הַמְתַאֲוִים בְּשַׂר אָדָם. אוּלָם קֹדֶם רוֹצֶה אֲנִי
לִשְׁאֹל עוֹד שְׁאֵלָה אַחַת: מַדוּעַ לֹא שֵׁרְשָׁה הַנַצְרוּת עַד
עַכְשָׁיו מִלִבּוֹת הַפְּרָאִים אֶת הַמִנְהָג הָאַכְזָרִי הַזֶה –
לֶאֱכֹל אֶת הַדוֹמִים לָהֶם?

– אַתָּה, הַמַיוֹר, הִנְךָ חוֹשֵׁב, כַּנִרְאֶה,
שֶׁהַזִילֶנְדִים כֻּלָם נוֹצְרִים הֵם. אָמְנָם יֵשׁ בֵּינֵיהֶם חֵלֶק
קָטָן מְאֹד שֶׁל נוֹצְרִים, אֲבָל הַמִסְיוֹנֵרִים מוֹסִיפִים עוֹד לִפֹּל
לְקָרְבָּן עַל יְדֵי חַיוֹת הוֹלְכוֹת עַל שְׁתַּיִם אֵלוּ. הִנֵה זֶה
אַךְ לִפְנֵי שָׁלֹשׁ שָׁנִים נֶהֱרַג אַחֲרֵי עִנוּיִים אֲיֻמִים הַמַטִיף
וַלְקְנֶר. הַמָאוֹרִים תָּלוּ אוֹתוֹ עַל עֵץ וּנְשֵׁיהֶם נִקְרוּ אֶת
עֵינָיו, וּלְבַסוֹף, אַחֲרֵי סִגוּפִים רַבִּים, שָׁתוּ הַפְּרָאִים אֶת
דָמוֹ וְאָכְלוּ אֶת מֹחוֹ. מַעֲשֵׂה נוֹרָא זֶה קָרָה בִּשְׁנַת 1864
בְּאוֹפּוֹטִיק, בְּמֶרְחַק קִילוֹמֶטְרִים אֲחָדִים מֵאוֹקְלֶנְד,
כִּמְעַט לְעֵינֵי הַשִׁלְטוֹנוֹת הָאַנְגְלִים… הָהּ, יְדִידַי, דוֹרוֹת
רַבִּים יַעַבְרוּ עַד שֶׁטֶבַע הָאָדָם יִשְׁתַּנֶה. הַמָאוֹרִים יִהְיוּ
עוֹד זְמַן רַב אוֹכְלֵי־אָדָם. כָּל הַהִסְטוֹרְיָה שֶׁלָהֶם מְלֵאָה דָם.
כַּמָה אֲנָשִׁים כְּבָר הָרְגוּ וְאָכְלוּ, הָחֵל מִמַלָחֵי טַסְמַן.
אָמְנָם לֹא רַק הַבָּשָׂר הַלָבָן עוֹרֵר אֶת תַּאֲוָתָם. הֵם הָיוּ
אוֹכְלֵי אָדָם עוֹד קֹדֶם שֶׁהוֹפִיעוּ אֶצְלָם הָאֵירוֹפָּאִים.
תַּיָרִים רַבִּים שֶׁהָיוּ בִּנְיוּ־זִילֶנְד הָיוּ עֵדֵי רְאִיָה,
כֵּיצַד אָכְלוּ הַפְּרָאִים בְּתַאֲוָה גְדוֹלָה, כְּמַטְעַמִים, אֶת
בְּשַׂר נְשֵׁיהֶם וְיַלְדֵיהֶם עַצְמָם.

– אֲבָל, – הֵשִׁיב מַכְּס נַבְּס, – דוֹמַנִי, שֶׁזֹאת
בָּדוּ הַתַּיָרִים מִלִבָּם לְשֵׁם מְלִיצָה, כְּדֵי לְהִתְהַלֵל לִפְנֵי
הַהֲמוֹנִים. כַּמוּבָן, הָאָדָם שֶׁבִּלָה בְּחֶבְרַת אוֹכְלֵי אָדָם
וְכִמְעַט שֶׁהוּא עַצְמוֹ הָיָה לָהֶם לְמַאֲכָל, הוּא מְעַנְיֵן יוֹתֵר
מִזֶה, שֶׁלֹא רָאָה כָּל דָבָר מִלְבַד אֲנָשִׁים שְׁכִיחִים.

– גַם אֲנִי חוֹשֵׁב שֶׁבְּכָל הַדְבָרִים הָאֵלֶה יֵש
הַרְבֵּה מִן הַהַגְזָמָה, – אָמַר הַגִיאוֹגְרָף, – וַאֲנִי סוֹמֵךְ
בְּעִקָר עַל עֵדוּתָם שֶׁל אֲנָשִׁים הָרְאוּיִים שֶׁיַאֲמִינוּ
לְדִבְרֵיהֶם, כְּגוֹן הַמִיסְיוֹנֵרִים קֶנְדַל וּמַרְסְדֶן,
רַבֵּי־הַחוֹבְלִים דִילְיוּן, דְיוּרְוִיל, לַפְּלַס וְרַבִּים אֲחֵרִים,
שֶׁאֵין לַחֲשֹׁד בָּהֶם שֶׁהֵם מַגְזִימִים. הַזִילֶנְדִים עֲרִיצִים הֵם
מִטִבְעָם. כָּךְ, לְמָשָׁל, הֵם נוֹהֲגִים לַהֲרֹג אֲחָדִים מִקִרְבָּם,
כְּשֶׁמֵת מַנְהִיגָם, כְּדֵי לָתֵת לוֹ מְשָׁרְתִים בָּעוֹלָם הַבָּא
וּלְהָשִׁיב בָּזֶה אֶת חֲרוֹן אַפּוֹ מֵעַל הַנִשְׁאָרִים בַּחַיִים.
אוּלָם מִזֶה שֶׁהֵם אוֹכְלִים מִיָד אֶת מְשָׁרְתֵיהֶם הַנִרְצָחִים, יֵשׁ
לִלְמֹד, שֶׁהָעִקָר כָּאן הִיא הַקֵבָה, וְאֱמוּנָתָם הַתְּפֵלָה
תּוֹפֶסֶת בָּזֶה רַק אֶת הַמָקוֹם הַשֵׁנִי.

– לֹא, אֲנִי מַחֲזִיק בְּדַעְתִּי, שֶׁהַסִבָּה
הָעִקָרִית הִיא בַּעֲרוּתָם הַקִיצוֹנִית וְהָאֱמוּנָה הַתְּפֵלָה
הַכְּרוּכָה בְּזוֹ, – הֵעִיר ג’וֹן מַנְגֶלְס, – וְלָכֵן כְּשֶׁיָמִירוּ
אֶת דָתָם, הַבְּנוּיָה רַק עַל אֱמוּנוֹת תְּפֵלוֹת, בַּדָת הַנוֹצְרִית,
יִשְׁתַּנוּ גַם מִדוֹתֵיהֶם לְטוֹבָה.

– אַתָּה נוֹגֵעַ בִּשְׁאֵלָה חֲשׁוּבָה עַל דְבַר
מוֹצָאוֹ שֶׁל מִנְהַג אֲכִילַת בְּשַׂר־אָדָם, אָמַר פַּגַנֶל – אִם הַדָת
אוֹ הָרָעָב הִכְרִיחוּ אֶת בְּנֵי הָאָדָם לֶאֱכֹל אִישׁ אֶת רֵעֵהוּ
–דָבָר זֶה הוּא בִּלְתִּי יָדוּעַ. אִם כֹּה וְאִם כֹּה, אֲבָל הַמִנְהָג
שֶׁל אֲכִילַת בְּשַׂר־הָאָדָם עוֹמֵד בְּעֵינוֹ גַם כָּעֵת, וְזֶה
אֶצְלֵנוּ הָעִקָר עַכְשָׁיו בְּמַצָבֵנוּ זֶה.

וּבֶאֱמֶת צָדַק פַּגַנֶל. אֲכִילַת בְּשַׂר־הָאָדָם
הָיְתָה בִּנְיוּ־זִילֶנְד לְמַחֲלָה קְבוּעָה, כְּמוֹ שֶׁהָיְתָה קֹדֶם
בְּאִיֵי־פִיגִ’י וְעַל חוֹפֵי מִפְרָץ טוֹרֶס. הוּא צָדַק גַם בָּזֶה,
שֶׁקָשֶׁה לְהַחְלִיט מַה הוּא הַדָבָר שֶׁהוֹלִיד מִנְהָג אָיֹם זֶה: אִם
הָאֱמוּנוֹת הַתְּפֵלוֹת אוֹ הָרָעָב הַקִיצוֹנִי. אֶפְשָׁר מְאֹד
שֶׁבַּיָמִים הַקַדְמוֹנִים נִסוּ הַפְּרָאִים לֶאֱכֹל בְּשַׁר־אָדָם רַק
מִתּוֹךְ רָעָב, וּוַדַאי רַק אֶת בְּשַׂר אֵלֶה שֶׁמֵתוּ גַם הֵם
בָּרָעָב, וְאַחַר־כָּךְ קִדְשׁוּ כֹּהֲנֵיהֶם אֶת הַמִנְהָג הַזֶה. וּמַה
שֶׁנוֹגֵעַ לַמָאוֹרִים עַצְמָם, יוֹשְׁבֵי נְיוּ־זִילֶנְד, הִנֵה הֵם
מוֹצְאִים אֶת אֲכִילַת בְּשַׂר־הָאָדָם לְטִבְעִית. הַמִסְיוֹנֵרִים
שָׁאֲלוּ אוֹתָם לֹא אַחַת, מַה מַכְרִיחַ אוֹתָם לֶאֱכֹל בְּשַׂר־אָדָם
וְאַף לִטְרֹף אֶת אֲחֵיהֶם מִלֵדָה, וְקִבְּלוּ תְּשׁוּבָה, שֶׁאִם
הַדָגִים נִזוֹנִים בְּדָגִים. אִם הַכֶּלֶב אוֹכֵל אֶת הָאָדָם, הָאָדָם –
אֶת הַכֶּלֶב, הַחַיוֹת טוֹרְפוֹת זוֹ אֶת זוֹ, מַדוּעַ זֶה לֹא יֹאכַל גַם
הָאָדָם הָאֶחָד אֶת מִשְׁנֵהוּ? אֶצְלָם יֵש גַם מְסוֹרָה דָתִית, שֶׁאֵל
אֶחָד אָכַל אֶת הַשֵׁנִי. וּמַדוּעַ זֶה לֹא יֵלְכוּ בְּעִקְבוֹתָיו שֶׁל
אֵל זֶה וְלֹא יַחְשְׁבוּ אֶת זֶה לְמַעֲשֶׂה צוֹדֵק? מִלְבַד זֹאת,
אוֹמְרִים הַזִילֶנְדִים, שֶׁבְּאָכְלָם אֶת אוֹיְבָם הַנִרְצָח, הֵם
מְסַגְלִים לָהֶם אֶת נִשְׁמָתוֹ, כֹּחוֹ וְכָל כִּשְׁרוֹנוֹתָיו. לְפִי
דַעְתָּם, הַנְשָׁמָה וְכָל הַמַעֲלוֹת הָרוּחָנִיוֹת שֶׁל הָאָדָם
נִמְצָאוֹת בְּמֹחוֹ, וּמִשׁוּם הָכִי הַמֹחַ הוּא הַמָזוֹן הֶחָשׁוּב
בְּיוֹתֵר שֶׁלָהֶם. פַּגַנֶל בָּא לִידֵי מַסְקָנָה, שֶׁדַוְקָא
דְרִישׁוֹת הַקֵיבָה תָּמְכוּ בַּמִנְהָג שֶׁל אֲכִילַת
בְּשַׂר־הָאָדָם.

– הָרָעָב?! – שָׁאַל ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– כֵּן, הָרָעָב, – הֵשִׁיב פַּגַנֶל – אוֹ, יוֹתֵר
נָכוֹן, הַצֹרֶךְ הַהֶכְרֵחִי לְחַזֵק אֶת הַגוּף וְאֶת הַדָם בְּחַנְקָן,
הַנִמְצָא רַק בֶּחֳמָרִים הָאוֹרְגַנִיים. הָאָדָם הָעוֹבֵד רַק עֲבוֹדוֹת
רוּחָנִיוֹת, עֲבוֹדַת הַמֹחַ, יָכוֹל לְהִסְתַּפֵּק בִּצְמָחִים בִּלְבָד,
אֲבָל זֶה שֶׁעוֹבֵד עֲבוֹדוֹת גוּפָנִיוֹת קָשׁוֹת, מֻכְרָח
לְהִתְכַּלְכֵּל בְּאוֹתָם הַדְבָרִים הַמוֹעִילִים לְהִתְהַווּת
הַשְׁרִירִים וּלְחִזוּקָם. וְכָאן, הַסִבָּה שֶׁהַמָאוֹרִים הָיוּ
אוֹכְלֵי בָּשָׂר, וּבְעִקָר בְּשַׂר־אָדָם.

– וּמַדוּעַ אֵינָם נִזוֹנִים בִּבְשַׂר הַחַיוֹת? – שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן.

– מִשׁוּם שֶׁבְּקִרְבָתָם אֵין כִּמְעַט שׁוּם חַיוֹת,
אֲדוֹנִי. וּבָזֶה, אִם אִי־אֶפְשָׁר לְהַצְדִיק מִנְהָג נוֹרָא זֶה
לְגַמְרֵי, אֲבָל מִבְּחִינָה יְדוּעָה מִתְבָּרֶרֶת נְטִיָתָם לַאֲכִילַת
בְּשַׂר־אָדָם. בְּאֶרֶץ מוֹלַדְתָּם יֵשׁ רַק מְעַט חַיוֹת וְעוֹפוֹת,
וְלָכֵן הִתְכַּלְכְּלוּ הַמָאוֹרִים תָּמִיד בִּבְשַׂר־אָדָם. אֶצְלָם
יֵשׁ גַם עוֹנָה קְבוּעָה “לַאֲכִילַת בְּשַׂר־אָדָם”, כְּמוֹ שֶׁיֵשׁ
בָּאֲרָצוֹּת הַנְאוֹרוֹת עוֹנָה קְבוּעָה לְצַיִד. בְּעוֹנָה זוֹ
מַתְחִילוֹת מִלְחָמוֹת בֵּין שְׁבָטִים שׁוֹנִים, וְהַמְנֻצָחִים
מְשַׁמְשִׁים מָזוֹן לַמְנַצְחִים.

– נִמְצָא, לְפִי דְבָרֶיךָ, שֶׁהַזִילֶנְדִים יַחְדְלוּ
רַק אָז מִהְיוֹת אוֹכְלֵי אָדָם כְּשֶׁמִישׁוֹרֵיהֶם יִהְיוּ מְלֵאִים
אֵילִים, פָּרִים וַחֲזִירִים, – אָמַר גְלֶנְרְוַן.

– אָמְנָם כֵּן, לוֹרְד יָקָר, אֲבָל דְרוּשׁוֹת מֵאוֹת
אֲחָדוֹת שֶׁל שָׁנִים עַד שֶׁהַזִילֶנְדִים יַזִירוּ אֶת עַצְמָם
מֵאֲכִילַת בְּשַׂר־אָדָם, אֲשֶׁר אוֹתוֹ הֵם מְבַכְּרִים עַל כָּל מִין
בָּשָׂר אַחֵר, כִּי מַה שֶׁגָדַל בְּמֶשֶךְ דוֹרוֹת רַבִּים, לֹא תַּעֲקֹר
מִן הַשֹׁרֶשׁ כָּל כָּךְ מַהֵר. לְפִי דִבְרֵיהֶם, טַעַם בְּשַׂר־הָאָדָם
הוּא כְּטַעְמוֹ שֶׁל בְּשַׂר הַחֲזִיר, אֲבָל הוּא יוֹתֵר “עָרֵב”
וְנָעִים לְחִכָּם מִבְּשַׂר הַחֲזִיר. בְּשַׂר הָאֵירוֹפָּאִים תּוֹפֵס
אֶצְלָם אֶת הַמָקוֹם הָאַחֲרוֹן, מִשׁוּם שֶׁאֲנַחְנוּ נוֹהֲגִים
לְהִשְׁתַּמֵשׁ בַּמֶלַח, וּבְשָׂרֵנוּ הוּא עַל יְדֵי כָּךְ רְווּי־מֶלַח
וְטַעְמוֹ מַר מְעַט וְלֹא יֶעֱרַב לְחֵךְ הַזִילֶנְדִים.

– אָכֵן, גַם בַּרְרָנִים הֵם הַפְּרָאִים הַלָלוּ, – הֵעִיר הַמַיוֹר בְּבַת־צְחוֹק.




פֶּרֶק ז: עַל הַדוֹבְרָה


הַדְבָרִים שֶׁסִפֵּר פַּגַנֶל הָיוּ דִבְרֵי אֱמֶת
שֶׁאֵין לְעַרְעֵר עֲלֵיהֶם. בַּעֲרִיצוּתָם שֶׁל הַזִילֶנְדִים לֹא
יָכְלוּ הַתַּיָרִים לְהַטִיל כָּל סָפֵק, וְלָכֵן הָיְתָה הָעֲלִיָה
לַחוֹף בְּחֶזְקַת סַכָּנָה. אֲבָל לוּ גַם גָדְלָה הַסַכָּנָה פִּי מֵאָה,
מֻכְרָחִים הָיוּ לַעֲזֹב אֶת הָאֳנִיָה, שֶׁמִפְּאַת לַחַץ הַגַלִּים,
הָלְכָה הָלוֹךְ וְהֵהָרֵס. מִשְׁתֵּי הָרָעוֹת הָיוּ צְרִיכִים לִבְחֹר
בַּקְטַנָה שֶׁבָּהֶן.

לְקַווֹת לְעֶזְרַת אֵיזוֹ אֳנִיָה הָיָה אִי־אֶפְשָׁר:
“מַקַרִי” נִטְרְפָה לֹא בְּאוֹתָהּ הַדֶרֶךְ שֶׁשָׁם עוֹבְרוֹת הָאֳנִיוֹת
הַנִכְנָסוֹת לְנִמְלֵי נְיוּ־זִילֶנְד. מָקוֹם זֶה הוּא מְסֻכָּן,
וְהָאֳנִיוֹת מִשְׁתַּמְטוֹת תָּמִיד מִלָבוֹא הֵנָה.

– וּמָתַי נַפְלִיג? ­– שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן.

– מָחָר בְּתֵשַׁע בַּבֹּקֶר, ­– עָנָה ג’וֹן מַנְגֶלְס ­–
כְּשֶׁרַק תַּתְחִיל גֵאוּת הַמַיִם. הִיא תַּעֲזֹר לָנוּ לְהַגִיעַ אֶל
הַחוֹף.

אֶת הַמֶרְחָק שֶׁל אַרְבָּעָה־עָשָׂר הַקִילוֹמֶטֶר עַד
לַחוֹף אֶפְשָׁר הָיָה לַעֲבֹר רַק עַל דוֹבְרָה חֲזָקָה, שֶׁתּוּכַל
לַעֲמֹד בִּפְנֵי לַחַץ הַגַלִים. לְאַחַר שֶׁהִרְהֲרוּ קְצַת, הֶחְלִיטוּ
שֶׁלְשֵׁם זֶה דָרוּשׁ יִהְיֶה הַתֹּרֶן הָרָאשִׁי שֶׁל “מַקַרִי”.

וִילְסוֹן וּמְיוּלְרֶדִי נִגְשׁוּ אֶל הָעֲבוֹדָה.
הַחֲבָלִים נִקְרְעוּ, וְעַל יְדֵי מַהֲלוּמוֹת גַרְזֶן הִתְמוֹטֵט עַד
מְהֵרָה הַתֹּרֶן הַגָדוֹל וְנָפַל בְּרַעַשׁ מַחֲרִישׁ אָזְניִם עַל
סִפּוּן הָאֳנִיָה.

אֶת הַתֹּרֶן נִסְרוּ לְקוֹרוֹת, וּבְאֹפֶן כָּזֶה הָיוּ
כְּבָר הַחֲלָקִים הָרָאשִׁיִים שֶׁל הַדוֹבְרָה מוּכָנִים; עַל גַבֵּי
הַקוֹרוֹת הָאֵלוּ הִנִיחוּ קוֹרוֹת וּקְרָשִׁים וְאֶת כֻּלָם קָשְׁרוּ
בַּחֲבָלִים, בָּרֶוַח שֶׁבֵּין הַקוֹרוֹת שָׂמוּ חָבִיוֹת רֵיקוֹת,
שֶׁתּוֹדוֹת לָהֶן יָכְלָה הַדוֹבְרָה לָצוּף עַל פְּנֵי הַמִַים. עַל
מַסָד חָזָק זֶה בָּנָה ג’וֹן רִצְפָּה עֲשׂוּיָה חֲרִיצִים, כְּדֵי שֶׁמֵי
הַגַלִים הַמִתְנַפְּצִים אֶל הַדוֹבְרָה וְהַמְצִיפִים אוֹתָהּ, יוּכְלוּ
לִקְלֹחַ לְמַטָה אֶל הַיָם בֵּין הַחֲרַכִּים, וְהָרִצְפָּה לֹא תִּסְפֹּג
אֶת הַטַחַב אֶל קִרְבָּה.

וּמִשׁוּם שֶׁבְּבֹקֶר זֶה נָשְׁבָה רוּחַ־לְוָי, צִוָה
ג’וֹן מַנְגֶלְס לְהַצְמִיד לְאֶמְצַע הַדוֹבְרָה כְּלוֹנָס שֶׁיְשַׁמֵשׁ
תֹּרֶן. וְאֶל זֶה קָשׁוּר בַּחֲבָלִים מִפְרָשׂ. בִּמְקוֹם הֶגֶה חִבְּרוּ
אֶל הַדוֹבְרָה מָשׁוֹט אָרֹךְ בִּדְמוּת מִרְדֶה רָחָב, שֶׁאִפְשֵׁר אֶת
הוֹבָלַת הַדוֹבְרָה גַם בְּרוּחַ חֲזָקָה.

דוֹבְרָה בְּנוּיָה בְּאֹפֶן כָּזֶה הָיְתָה יְכוֹלָה
לַעֲמֹד גַם בִּפְנֵי תְּנוּדַת־יָם חֲזָקָה. אֲבָל אִם תִּשְׁתַּנֶה
הָרוּחַ, הֲיוּכְלוּ לְהַגִיעַ בָּהּ אֶל הַחוֹף? אִישׁ לֹא יָכוֹל
לַעֲנוֹת עַל שְׁאֵלָה זֹאת.

רֵאשִׁית כָּל הִצְטַיְדוּ בְּצָרְכֵי מָזוֹן
שֶׁיַסְפִּיקוּ לְכָל הַדֶרֶךְ עַד לְאוֹקְלֶנְד, כִּי בְּשׁוּם אֹפֶן לֹא
יָכְלוּ לְקַווֹת לְהַשִׂיג אֵיזֶה אֹכֶל בַּחוֹף הַבִּלְתִּי
מְיֻשָׁב.

מַר אוֹלְבִּינֶט הוֹצִיא מִן הַמְלָאי בָּשָׂר מָלוּחַ
וּמְעֻשָׁן, חֶמְאָה, קֶמַח, שִׁמוּרִים וּשְׁתֵּי חָבִיוֹת קְטַנוֹת
מְלֵאוֹת בְּשַׂר־דָגִים מָלוּחַ.

­– צַוֵה־נָא עַל וִילְסוֹן וּמְיוּלְרֶדִי לֶאֱרֹז אֶת
כָּל זֶה הֵיטֵב בְּתֵבוֹת, ­– אָמַר אוֹלְבִּינֶט אֶל
רַב־הַחוֹבֵל.

– וְאֶת הַתֵּבוֹת לִקְשֹׁר אֶל הַדוֹבְרָה? ­– שָׁאַל מְיוּלְרֶדִי.

­– כֵּן, כַּמוּבָן; בְּאֹפֶן אַחֵר יֹאבְדוּ לָנוּ
בַּדֶרֶךְ. כָּל מַה שֶׁיֵשׁ לָנוּ יֵשׁ לָשׂוּם אֶל תּוֹךְ הַתֵּבוֹת, אִם
לֹא תַּסְפֵּקְנָה אֵלוּ שֶׁיֵשׁ לָנוּ נַעֲשֵׂה תֵּבוֹת חֲדָשׁוֹת
מִקְרָשִׁים.

– וּמִנַיִן נִקַח עוֹד קְרָשִׁים? ­– שָׁאַל וִילְסוֹן ­–
הֲרֵי הָרַסְנוּ כְּבָר אֶת כָּל הַמְחִיצוֹת שֶׁהָיוּ בְּתַחְתִּית
הָאֳנִיָה?

– אֵין בְּכָךְ כְּלוּם, ­– עָנָה רַב־הַחוֹבֵל ­–
בִּשְׁעַת הַצֹרֶךְ אֶפְשָׁר לָנוּ לַהֲרֹס גַם אֶת הָאֳנִיָה כֻּלָהּ,
בְּעָלֶיהָ עָזְבוּ אוֹתָהּ וַהֲרֵי הִיא הֶפְקֵר גָמוּר.

הַמַלָחִים נִגְשׁוּ אֶל הָעֲבוֹדָה, וְעַד מְהֵרָה עָשׂוּ
תֵּבוֹת גְדוֹלוֹת אֲחָדוֹת וּלְתוֹכָן שָׂמוּ אֶת כָּל מִטְעַן
הַנוֹסְעִים.

בַּחֲצוֹת הַיוֹם בְּדִיוּק הִתְחִילָה גֵאוּת הַמַיִם,
נָשְׁבָה רוּחַ צְפוֹנִית־מַעֲרָבִית קַלָה, הַיָם הִכָּה גַלִים
קְטַנִים.

­– הוֹד מַעֲלָתְךָ, כָּל הַהֲכָנוֹת נִגְמְרוּ, ­– הוֹדִיעַ רַב־הַחוֹבֵל ­– בְּבַקָשָׁה לָרֶדֶת אֶל הַדוֹבְרָה.
– טוֹב הַדָבָר, ג’וֹן, אֲבָל כֵּיצַד תָּבֹאנָה הַנָשִׁים וְתֵרַדְנָה אֶל הַדוֹבְרָה?

– אֲנִי צִוִיתִי לְהָכִין סֻלָם שֶׁל חֲבָלִים רָחָב וְטוֹב…

– תּוֹדָה לְךָ, ג’וֹן; אַתָּה הִנְךָ מַמָשׁ גָאוֹן בְּאַמְצָאוֹתֶיךָ וּזְהִירוּתְךָ, ­– אָמַר הַלוֹרְד בְּחֵן, בְּטָפְחוֹ אוֹתוֹ עַל שִׁכְמוֹ בְּחִבָּה.

כָּל הַנוֹסְעִים הָיוּ כְּבָר עַל הַסִפּוּן.
הָרִאשׁוֹנוֹת יָרְדוּ אֶל הַדוֹבְרָה הַנָשִׁים וְתָפְסוּ מָקוֹם עַל
הַתֵּבוֹת, שֶׁהָיוּ מֻנָחוֹת בְּאֶמְצָעָהּ. מִסָבִיב לָהֶן יָשְׁבוּ
גְלֶנֶרְוַן, הַמַיוֹר, פַּגַנֶל, וְרוֹבֶּרְט. וִילְסוֹן עָמַד לְיַד
הַמָשׁוֹט, וְרַב־הַחוֹבֵל יַחַד עִם מְיוּלְרֶדִי וְאוֹלְבִּינֶט
הִתְעַסְקוּ בַּמִפְרָשִׂים.

­– הַאִם הַכֹּל מוּכָן? ­– שָׁאַל ג’וֹן מַנְגֶלְס.
– הַכֹּל כַּשׁוּרָה, אֲדוֹנִי רַב־הַחוֹבֵל! ­– עָנָה וִילְסוֹן.

– יְהִי אֱלֹהִים עִמָנוּ! הָבָה וְנַפְלִיג!

מְיוּלְרֶדִי קִצֵץ אֶת הַחֲבָלִים, שֶׁהַדוֹבְרָה הָיְתָה
קְשׁוּרָה בָּהֶם אֶל הָאֳנִיָה. הַמִפְרָשִׂים נִתְמַתְּחוּ, וְהַדוֹבְרָה
שָׁטָה בְּעֶזְרַת גֵאוּת הַמַיִם וְהָרוּחַ יָשָׁר אֶל הַחוֹף.

הַחוֹף הָיָה רָחוֹק מֵהֶם כְּאַרְבָּעָה־עָשָׂר
קִילוֹמֶטֶר. שֶׁטַח זֶה לְגַבֵּי אַסְדָה טוֹבָה כָּמוֹהוּ כְּאַיִן,
אֲבָל לַעֲבֹר שֶׁטַח זֶה בְּדוֹבְרָה, אֵינוֹ דָבָר קַל.

לוּ שָׁקְטָה הַרוּחַ, הָיוּ מֻכְרָחִים לְהוֹרִיד אֶת
הָעֹגֶן וּלְחַכּוֹת לְגֵאוּת הַמַיִם הַשְׁנִיָה. וְזֶה הֶחֱרִיד מְאֹד
אֶת ג’וֹן. לְאָשְׁרָם גָבְרָה הָרוּחַ וְאֶפְשָׁר הָיָה לְקַווֹת
לְהַגִיעַ אֶל הַחוֹף אַחֲרֵי שָׁלֹש שָׁעוֹת.

הַתְחָלַת הַשַׁיִט הָיְתָה בְּהַצְלָחָה. הָאֲבָנִים
הַשְׁחוֹרוֹת הַתַּת־מֵימִיוֹת וְשִׂרְטוֹנֵי הַחוֹל הַכְּתוּמִים יַחַד
עִם הַמְעַרְבּוֹלוֹת שֶׁכֻּסוּ בְּקֶצֶף עַל יְדֵי מְחִי הַגַלִים
נֶעֶלְמוּ לְאַט־לְאַט מִן הָעַיִן.

רַב־הַחוֹבֵל שָׁאַף רוּחַ לִרְוָחָה.

אַחֲרֵי שְׁתֵּי שָׁעוֹת נִרְאוּ כְּבָר שִׂרְטוּטֵי
הַחוֹף. צָפוֹנָה־מַעֲרָבָה הִתְרוֹמֵם הַר גָבוֹהַּ. בִּתְכֵלֶת הָרָקִיעַ
נִשְׁתַּקְפָה פִּסְגַת הָהָר בִּדְמוּת רֹאשׁ קוֹף. זֶה הָיָה הָהָר
פִּירוֹנֶזְיָה, הַנִמְצָא בְּדִיוּק בַּמַקְבּילָה הַשְׁלֹשִׁים
וּשְׁמוֹנֶה.

­– תּוֹדָה לָאֵל! ­– הֵעִיר ג’וֹן מַנְגֶלְס ­– אֵינִי רוֹאֶה עוֹד שׁוּם סֶלַע תַּת־מֵימִי.
– טוֹעֶה הִנְךָ, ג’וֹן, ­– הֵשִׁיבָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה ­– אֶחָד נִרְאֶה עוֹד.
– וְאֵיפֹה הוּא גְבִרְתִּי?

– הִנֵהוּ שָׁם, ­– עָנְתָה הָאִשָׁה הַצְעִירָה,
בְּהַרְאוֹתָהּ עַל נְקוּדָה שְׁחוֹרָה שֶׁנִרְאֲתָה בְּמֶרְחַק
קִילוֹמֶטֶר וָחֵצִי.

– כֵּן, אֱמֶת הַדָבָר, ­– אָמַר פַּגַנֶל ­– צָרִיךְ
לִזְכֹּר אֶת הַמָקוֹם, כְּדֵי שֶׁלֹא נִתָּקֵל בּוֹ, כְּשֶׁיִסְתַּתֵּר
מִן הָעַיִן בִּשְׁעַת גֵאוּת הַמַיִם.

– הוּא נִמְצָא בְּצַד צָפוֹן, ­– הֵעִיר ג’וֹן מַנְגֶלְס ­– וִילְסוֹן, הִשְׁתַּדֵל לַעֲבֹר עַל יָדוֹ בִּזְהִירוּת.
– כִּפְקוּדָתְךָ, אֲדוֹנִי! ­– עָנָה הַמַלָח, בְּהַפְנוֹתוֹ אֶת הַמָשׁוֹט.

אַחֲרֵי חֲצִי שָׁעָה הִתְנַשְׂאָה שׁוּב הַנְקוּדָה
הַשְׁחוֹרָה מֵעַל לַמַיִם. רַב־הַחוֹבֵל רָצָה לְהִתְבּוֹנֵן בָּהּ הֵיטֵב
וְנֶעֱזַר בְּמִשְׁקַפְתּוֹ שֶׁל פַּגַנֶל.

­– הֲרֵי אֵין זֶה שִׂרְטוֹן כְּלָל, ­– אָמַר לְבַסוֹף, ­– זֶהוּ פָּשׁוּט אֵיזֶה דָבָר הַצָף עַל פְּנֵי הַמַיִם.
­­– אֶפְשָׁר שֶׁזֶהוּ שָׁבֶר מִן הַתֹּרֶן שֶׁל “מַקַּרִי” ­– אָמְרָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה.

– לֹא, הֶלֶנָה יַקִירָתִי, ­– אָמַר הַלוֹרְד ­– דָבָר
זֶה גָדוֹל הוּא יוֹתֵר מִדַּי, וְאֵינוֹ דוֹמֶה כְּלָל לְשֶׁבֶר מִן
הַתֹּרֶן.

– הַמְתִּינוּ­־נָא! ­– קָרָא רַב־הַחוֹבֵל, ­– הֲתֵדְעוּ
מַה?… הֲרֵי זוֹהִי הַסִירָה! הִיא צָפָה וְתַחְתִּיתָהּ
לְמַעְלָה.

­– נִמְצָא, שֶׁהַנִמְלָטִים אָבְדוּ כֻּלָם? ­– קָרְאָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה.

– כַּנִרְאֶה, כָּךְ הוּא, ­– עָנָה רַב־הַחוֹבֵל ­–
וְאֶפְשָׁר הָיָה לְרְאוֹת זֹאת מֵרֹאשׁ. כֵּיצַד יָכְלוּ לְהִנָצֵל
בְּלַיְלָה אָפֵל וְסוֹעֵר כָּזֶה, בֵּין סְכָךְ שֶׁל שִׂרְטוֹנִים!

רְגָעִים אֲחָדִים שָׁתְקוּ כֻּלָם, בְּהִתְבּוֹנְנָם בַּסִירָה הַהֲפוּכָה, הַצָפָה לְאַט לִקְרַאת הַדוֹבְרָה.

­– עָלֵינוּ לְהִשְׁתַּמֵשׁ בַּסִירָה הַזֹאת, ג’וֹן, ­– אָמַר הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.
­– חוֹשֵׁשְנִי שֶׁשְׁבוּרָה הִיא וְלֹא תִּצְלַח לִכְלוּם, אֲדוֹנִי, ­– עָנָה הַקְבַרְנִיט.

– וְכִי זוֹהִי דַעְתְּךָ?… בְּכָל זֹאת טוֹב לְהִוָכַח בָּזֶה, אֶפְשָׁר, שֶׁלְאָשְׁרֵנוּ שְׁלֵמָה הִיא.

– הָבָה נִתְבּוֹנֵן!… וִילְסוֹן, הַפְנֵה אֶת הַדוֹבְרָה יָשָׁר אֶל הַסִירָה! ­– פָּקַד ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– בִּפְקוּדָתְךָ, אֲדוֹנִי רַב־הַחוֹבֵל.

אַחֲרֵי חֲצִי שָׁעָה הִתְקָרְבָה הַדוֹבְרָה אֶל
הַסִירָה. מְיוּלְרֶדִי הִכָּה בָּהּ בַּמָשוֹט; נִשְׁמַע קוֹל דְפִיקָה
עֲמוּמָה.

הַצִפּוּי כֻּלוֹ נִתְפַּקַע, ­– אָמַר הַמַלָח.

­– אֲנִי מֵרֹאשׁ חָשַׁבְתִּי כָּכָה, ­– אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס ­– לֹא, אֲדוֹנִי, הַסִירָה לֹא תִּצְלַח לִכְלוּם.
– הַסִירָה עָבְרָה לְיַד הַדוֹבְרָה וְכִמְעַט שֶׁנָגְעָה
בָּהּ, הַמַלָחִים שֶׁהִרְכִּינוּ אֶת עַצְמָם מֵעַל קְצֵה הַדוֹבְרָה,
הִבִּיטוּ עָלֶיהָ מִתּוֹךְ סַקְרָנוּת בְּהִתְרַחֲקָהּ לְאַט־לְאַט מֵהֶם וּמִדוֹבְרָתָם.

– חֲבָל! ­– הֵעִיר פַּגַנֶל ­– מַה טוֹב הָיָה לָנוּ לָבוֹא בְּעֶזְרַת סִירָה זוֹ יָשָׁר לְאוֹקְלֶנְד.

– לֹא, הַדוֹבְרָה שֶׁלָנוּ תֵּיטִיב לָנוּ הַרְבֵּה
יוֹתֵר, ­– אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס ­– וְכִי אֵיזוֹ תּוֹעֶלֶת יֵשׁ
בְּסִירָה הַמִתְפּוֹצֶצֶת לִרְסִיסִים מִמַכַּת הַגַלִים הָרִאשׁוֹנָה?…
אֱחֹז דַרְכְּךָ יָשָׁר אֶל הַחוֹף, וִילְסוֹן!

וִילְסוֹן הִפְנָה שׁוּב אֶת הַדוֹבְרָה אֶל כִּווּנָהּ
הָרִאשׁוֹן, הִתְחִיל כְּבָר שֵׁפֶל הַמַיִם, וְיַחַד עִם זֶה שָׁקְטָה גַם
הָרוּחַ. הַמִפְרָשִׂים הָיוּ תְּלוּיִים סְרוּחִים, בִּלְתִּי
מְנֻפָּחִים, וְהַדוֹבְרָה עָמְדָה פִּתְאֹם בְּלִי נוֹעַ עַל
הַמַיִם.

­– הוֹי, הוֹי! ­– קָרָא רַב־הַחוֹבֵל ­– עַתָּה נִהְיֶה
מֻכְרָחִים לַעֲמֹד פֹּה וּלְחַכּוֹת וְגַם לְהוֹרִיד אֶת הָעֹגֶן, כִּי
לוּלֵא זֹאת יִגְרָפֵנוּ הַזֶרֶם.

– לָמָה נְחַכֶּה כָּאן? ­– שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן.




4.jpg



אַחֲרֵי חֲצִי שָׁעָה הִתְקָרְבָה הַדוֹבְרָה אֶל הַסִירָה



– לְרוּחַ־לְוָי, אֲדוֹנִי.

– וְכִי בְּעֶזְרַת הַמְשׁוֹטִים 4 בִּלְבַד אִי־אֶפְשָׁר לָנוּ לָשׁוּט?
– לֹא, הַזֶרֶם יִתְנַגֵד לָזֶה.

– וּזְמַן רַב נִצְטָרֵךְ לַעֲמֹד כָּאן וּלְחַכּוֹת?

– יָכוֹל לִהְיוֹת, כִּי עַד הַבֹּקֶר. לְהִתְקָרֵב אֶל הַחוֹפִים הָאֵלֶה בָּאֲפֵלָה מְסֻכָּן מְאֹד.

– סִכּוּיִים נְעִימִים הֵם, לָשֶׁבֶת עַל הַדוֹבְרָה בְּמֶרְחַק חֲמִשָׁה קִילוֹמֶטְרִים מֵהַיַבָּשָׁה!

– וּמֶה עָלֵינוּ לַעֲשׂוֹת, לֹא אֲנַחְנוּ הִנְנוּ אֲדוֹנֵי מַצָבֵנוּ.

– עֲשֵׂה כְּכָל הַטוֹב בְּעֵינֶיךָ, ­– אָמַר הַלוֹרְד
בְּעֶצֶב עָצוּר, בַּהֲנִיעוֹ בְּיָדוֹ, ­– נִכָּנַע לַהֶכְרַח
הַמַר!

הָעֹגֶן הוּרַד הַמַיְמָה.

­– רְאֵה־נָא, הַגַלִים רָצִים אֶל הַחוֹף, ­– אָמְרָה
הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה ­– וּמַדוּעַ אֵיפוֹא לֹא תִּשְׁתַּמֵשׁ בְּהִזְדַמְנוּת
זוֹ, ג’וֹן?

– זוֹהִי רַק אֲחִיזַת־עֵינַיִם, גְבִרְתִּי, ­– הִסְבִּיר
לָהּ ג’וֹן מַנְגֶלְס ­– הַגַלִים אֵינָם מִתְנוֹעֲעִים כְּלָל, עַכְשָׁיו
עָלֵינוּ אַךְ לְהִזְדַיֵן בְּסַבְלָנוּת.

– וּלְטַפֵּל בָּאֲרוּחָה, ­– הוֹסִיף מַכְּס נַבְּס קַר־הַמֶזֶג.

– אֲהָהּ, אֲדוֹנִי הַמַיוֹר, אֲרוּחָה לֹא תִּהְיֶה לָנוּ
הַיוֹם, ­– אָמַר אוֹלְבִּינֶט בְּעֶצֶב ­– וְכִי כֵּיצַד אוּכַל לְהָכִין
פֹּה אֲרוּחָה? אֲנִי יָכוֹל לְהַצִיעַ לָכֶם רַק מַאֲכָל קַר.

– וְתוֹדָה לְךָ גַם עַל זֶה! תֵּן אֶת הַמַאֲכָל הַקַר,
לֹא נִמְנַע אֶת עַצְמֵנוּ מִמֶנוּ. הֲלֹא, רַבּוֹתַי? ­– פָּנָה הַמַיוֹר
אֶל בְּנֵי לִוְיָתוֹ.

– כַּמוּבָן! ­– עָנוּ כֻּלָם פֶּה אֶחָד.

אוֹלְבִּינֶט הוֹצִיא מִן הַתֵּבָה בָּשָׂר, לֶחֶם יָבֵשׁ,
חֶמְאָה וְשִׁמוּרִים הוּא רָצָה לְהוֹצִיא גַם מַפָּה וְלִפְרֹשׂ אוֹתָהּ
עַל הַתֵּבָה, אֲבָל גְלֶנֶרְוַן הֵנִיאוֹ מֵעֲשׂוֹת זֹאת.

­– לֹא צָרִיךְ, אוֹלְבִּינֶט, ­– אָמַר אֵלָיו ­– זֶה
מַזְכִּיר לָנוּ יוֹתֵר מִדַי אֶת כָּל הַטוֹבָה וְהָרַחֲבוּת שֶׁהָיוּ
לָנוּ לְפָנִים, וְשֶׁאָבְדוּ לָנוּ, אוּלַי, לָנֶצַח… תֵּן כָּל מַה
שֶׁיֵשׁ תַּחַת יָדְךָ.

– הָה, אֵלִי! ­– קָרָא הַטַבָּח בְּקוֹל פְּחָדִים, בְּסָפְקוֹ אֶת כַּפָּיו, ­– מַה זֶה עָשִׂיתִי!

– מַה זֶה אִתְּךָ? ­– שָׁאֲלָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה.

– הוֹד מַעֲלָתוֹ אוֹמֵר שֶׁאֵין לָנוּ צֹרֶךְ בַּמַפָּה,
וְעַכְשָׁיו רוֹאֶה אֲנִי שֶׁשָׁכַחְתִּי בְּ“מַקַרִי” אֶת כֹּל
כְּלֵי־הָאֹכֶל; אֶת הַצַלָחוֹת, הַמִזְלָגוֹת, הַסַכִּינִים וְהַכַּפּוֹת,
הָהּ, אֵלִי! וּמֶה עָלַי לַעֲשׂוֹת כָּעֵת? הֲרֵי אִי־אֶפְשָׁר לָנוּ
לִהְיוֹת בְּלִי כָּל אֵלֶה!

הַלוֹרְדְ גְלֶנֶרְוַן חִיֵךְ מִתּוֹךְ עֶצֶב.

– הֵרָגַע, יְדִידִי, ­– אָמַר אֶל הַטַבָּח, ­– אֲנָשִׁים
כָּמוֹנוּ, שֶׁכְּבָר עָבְרוּ עֲלֵיהֶם הַרְפַּתְקָאוֹת וּתְלָאוֹת רַבּוֹת
כָּל־כָּךְ, יְכוֹלִים לְוַתֵּר בְּנָקֵל עַל כָּל אֵלֶה. הָעִקָר
שֶׁיִהְיֶה לָנוּ רַק בַּמֶה לְמַלֵא אֶת קֵבָתֵנוּ.

– אֲבָל בַּמֶה תְּהֵא חוֹתֵךְ אֶת מַאֲכָלְךָ, הוֹד מַעֲלָתְךָ? ­– הוֹסִיף אוֹלְבִּינֶט בְּקוֹל עָצֵב.

– בְּאוֹלָרִי, ­– הֵשִׁיב הַלוֹרְד ­– הוּא חַד לְמַדַי;
וּבִמְקוֹם מִזְלָגוֹת, נִשְׁתַּמֵשׁ, כְּמוֹ הַפְּרָאִים,
בְּאֶצְבְּעוֹתֵינוּ.

הַגְבִירוֹת וּפַּגַנֶל הִתְחִילוּ לְהַרְגִיעַ אֶת
הַטַבָּח הֶעָלוּב, אֲבָל הוּא לֹא רָצָה זְמַן רַב לְקַבֵּל תַּנְחוּמִים
וְחֵרֵף וְגִדֵף אֶת עַצְמוֹ.

­– וּמַה אַתָּה דוֹאֵג כָּל כָּךְ, אוֹלְבִּינֶט? ­–
שָׁאֲלָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה, בִּרְאוֹתָהּ אֶת יֵאוּשׁוֹ הַגָדוֹל ­– הֲלֹא
כְּשֶׁנַדְנוּ בְּמִדְבַּר אוֹסְטְרַלְיָה5, לֹא
רַק שֶׁלֹא הָיוּ לָנוּ כְּלֵי אֹכֶל, אֶלָא לֹא הָיָה לָנוּ פָּשׁוּט גַם
מַה לֶאֱכֹל.

– כֵּן, זֹאת הִיא אֱמֶת, אֲבָל לֹא אַשְׁמָתִי הָיְתָה
זֹאת. וְזֶה שֶׁאַתֶּם אוֹכְלִים עַכְשָׁיו בְּלִי מִזְלָגוֹת, אֲנִי
הַסִיבּוֹתִי בָּזֶה. וְאֵין לִי כַּפָּרָה עַל זֶה.

– דַי לְךָ, זָקֵן, אַל תִּתְיָאֵשׁ כָּל כָּךְ, ­– הֵעִיר
הַלוֹרְד ­– הֲרֵי כְּבָר אָמַרְתִּי, שֶׁלֹא תַּתְמִיהַּ אוֹתָנוּ עוֹד
בְּשׁוּם דָבָר… וְכִי לֹא אַחַת הִיא לָנוּ, אִם יֵשׁ לָנוּ כֵּלִים אוֹ
לָאו, אִם בְּעוֹד זְמַן מַה נִהְיֶה אֲנַחְנוּ עַצְמֵנוּ לְמָזוֹן
לַפְּרָאִים בְּלִי כָּל כְּלֵי אֹכֶל.

דְבָרָיו הַאַחֲרוֹנִים שֶׁל הַלוֹרְד הֶחֱרִידוּ אֶת לֵב
כֻּלָם. כֻּלָם אָכְלוּ חֶרֶשׁ וּבְעֶצֶב הִבִּיטוּ עַל הַמַיִם. הַיָם
הָיָה שָׁקֵט. עַל הָאֶפְשָׁרוּת לָזוּז הָלְאָה לֹא יָכְלוּ גַם לַחֲשֹׁב.
לְאַחַר שֶׁשָׂבְעוּ, הִשִׂיגוּ הַגְבָרִים חֲבִילַת עִתּוֹנִים יְשָׁנִים,
שֶׁנִשְׁתַּמְרוּ בְּמִקְרֶה בְּתוֹךְ הַמִטְעָן, וְנִשְׁתַּקְעוּ
בִּקְרִיאָה.

וּבֵינְתַיִם הֵכִין לָהֶם אוֹלְבִּינֶט מַשְׁקֶה מִמַיִם מְהוּלִים בְּיַיִן.

אַחֲרֵי שָׁעוֹת אֲחָדוֹת שֶׁל עִנוּיִים וָצַעַר,
הִתְחִיל לְהַחֲשִׁיךְ, וּמִיָד לְאַחַר שֶׁדָעֲכוּ קַרְנֵי הַשֶׁמֶשׁ
הָאַחֲרוֹנוֹת, הָיְתָה עֲלָטָה בִּלְתִּי חֲדוּרָה.

הַגְבִירוֹת, פַּגַנֶל וְרוֹבֶּרְט שָׁקְעוּ בְּשֵׁנָה
וּשְׁאָר הַתַּיָרִים לֹא יָשְׁנוּ כָּל הַלַיְלָה, בְּפָחֲדָם מִפְּנֵי
מִקְרִים שׁוֹנִים שֶׁיוּכְלוּ לְהָבִיא עֲלֵיהֶם רָעָה.

אֲבָל, לְאָשְׁרָם, עָבַר עֲלֵיהֶם הַלַיְלָה בְּשָׁלוֹם.
בַּבֹּקֶר הַשְׁכֵּם קָמָה רוּחַ־לְוָי. הִתְחִילוּ לְחַכּוֹת לְגֵאוּת
הַמַיִם, שֶׁבְּעֶזְרָתָהּ יוּכְלוּ לְהַגִיעַ מַהֵר אֶל הַחוֹף.

רַב־הַחוֹבֵל פָּקַד לְהַעֲלוֹת אֶת הָעֹגֶן, כְּשֶׁרָאָה
שֶׁהַיָם מַתְחִיל לְהִתְרוֹמֵם, אֲבָל כַּפּוֹת הַבַּרְזֶל שֶׁל הָעֹגֶן
נִתְקְעוּ כֹּה עָמֹק בְּתוֹךְ הַחוֹל, עַד שֶׁלֹא הָיְתָה כָּל
אֶפְשָׁרוּת לְהוֹצִיאָן.

­– קַצֵץ אֶת הַחֶבֶל, וִילְסוֹן! ­– קָרָא ג’וֹן
מַנְגֶלְס, כְּשֶׁנוֹכַח שֶׁכָּל הַהִתְאַמְצוּת הִיא אַךְ
לַשָׁוְא.

– הָאֱלֹהִים יַעֲזֹר לָנוּ וְלֹא נִהְיֶה זְקוּקִים עוֹד לָעֹגֶן, וּלְאַבֵּד זְמַן חִנָם אֵין אָנוּ רַשָׁאִים.

עַתָּה, נִשְׂאָה הַדוֹבְרָה יָשָר אֶל הַחוֹף. כְּכָל
שֶׁנִתְקָרְבָה אֶל הַחוֹף, הָלְכוּ הַשִׂרְטוֹנִים הָלוֹךְ וְרַב;
דְרוּשׁוֹת הָיוּ זְרִיזוּת, זְהִירוּת וָאֳמָנוּת רַבָּה שֶׁלֹא
לְהִתָּקֵל בָּהֶם. בְּהוֹלִיכוֹ אֶת הַדוֹבְרָה, בִּקֵשׁ ג’וֹן מַנְגֶלְס
אֵיזֶה מָקוֹם נוֹחַ, שֶׁאֶפְשָׁר יִהְיֶה לָבוֹא שָׁמָה, אֲבָל לֹא מָצָא.
בְּכָל אֹרֶךְ הַחוֹף בִּצְבְּצוּ טוּרֵי אֲבָנִים חַדוֹת.

פִּתְאֹם שָׁקְטָה הָרוּחַ שׁוּב כְּמוֹ אֶתְמוֹל
וְהַמִפְרָשִׂים פָּסְקוּ מֵעֲבֹד. רַק גֵאוּת הַמַיִם בִּלְבָד נָשְׂאָה
אֶת הַדוֹבְרָה אֶל הַיַבָּשָׁה, אֲבָל כְּשֶׁכָּלְתָה גַם גֵאוּת הַמַיִם,
נִשְׁאֲרָה הַדוֹבְרָה כִּתְקוּעָה בְּמַסְמְרִים. עַד לַחוֹף נִשְׁאֲרוּ
עוֹד יוֹתֵר מִשְׁתֵּי מֵאוֹת מֶטְרִים.

ג’וֹן מַנְגֶלְס קִמֵץ אֶגְרוֹפָיו וְסִנֵן דִבְרֵי
קְלָלָה מִבֵּין שִׁנָיו. הַאֻמְנָם הָיְתָה הַהַשְׁגָחָה נֶגְדָם,
וְחָרְצָה אֶת מִשְׁפָּטָם לַאֲבָדוֹן?

הָעֹגֶן לֹא הָיָה לָהֶם עוֹד. אִם הַדוֹבְרָה תִּגָרֵף עִם הַזֶרֶם, מִן הַנִמְנָע הוּא שֶׁלֹא יֹאבְדוּ כֻּלָם.

עָבְרוּ רְגָעִים אֲחָדִים וּמְסֻכָּנִים. בַּהֲבִינָם
הֵיטֵב אֶת מַצָבָם, הִבִּיטוּ הָאֻמְלָלִים אִישׁ אֶל אָחִיו בְּמֶבָּט
עָגוּם וּמָלֵא יֵאוּשׁ.

וְהִנֵה הִתְנַשְׂאָה פִּתְאֹם הַדוֹבְרָה עַל יְדֵי
הַזֶרֶם וּבִדְחִיפָה עֲצוּמָה אַחַת הוּטְלָה עַל אֶבֶן אַחַת גְדוֹלָה.
לְאָשְׁרָם, לֹא הָיוּ הַמַיִם עֲמֻקִים בַּמָקוֹם הַזֶה. הַגְבָרִים
הִפִּילוּ אֶת עַצְמָם מִיָד אֶל הַמַיִם שֶׁהִגִיעוּ עַד לְחָזָם
וּמִהֲרוּ לִקְשֹׁר אֶת הַדוֹבְרָה לָאֲבָנִים הַחַדוֹת הַסְמוּכוֹת,
וְאַחַר־כָּךְ הֶעֱבִירוּ אֶת הַגְבִירוֹת וְאֶת רוֹבֶּרְט.

– נִצַלְנוּ! ­– אָמַר הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן, בְּהַצִיגוֹ אֶת אִשְׁתּוֹ בִּזְהִירוּת עַל הָאֲדָמָה.

אַחַר־כָּךְ הֶעֱבִירוּ מִן הַדוֹבְרָה אֶת צָרְכֵי
הַמָזוֹן וְהַנֶשֶׁק. וְכָךְ עָלוּ הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן וּבְנֵי לִוְיָתוֹ
עַל אַדְמַת נְיוּ־זִילֶנְד, הַמְלֵאָה מוֹרָאִים וְחַתְחַתִּים.




פֶּרֶק ח: נְיוּ־זִילֶנְד


הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן רָצָה לָלֶכֶת מִיָד, מִבְּלִי
לְאַבֵּד אַף רֶגַע לְאוֹקְלֶנְד, לְאֹרֶךְ הַחוֹף, אֲבָל הַתַּיָרִים עוֹד
לֹא הִסְפִּיקוּ לְהִתְיַבֵּשׁ קְצַת וּלְהָכִין אֶת כָּל הַדָרוּשׁ,
וְהִנֵה פִּתְאֹם שָׁטָה וּבָאָה בִּמְהִירוּת מַפְלִיאָה עֲנָנָה גְדוֹלָה
וּכְבֵדָה וְהִמְטִירָה מָטָר סוֹחֵף עַל הָאָרֶץ. מֻכְרָחִים הָיוּ
לְבַקֵשׁ לָהֶם מִפְלָט.

וִילְסוֹן בִּקֵשׁ וּמָצָא בֵּין סַלְעֵי־הַבַּזֶלֶת
מְעָרָה שֶׁנוֹצְרָה עַל־יְדֵי גַלֵי הַיָם, וְהַתַּיָרִים נֶחְפְּזוּ
לְהִמָלֵט שָׁמָה עִם כָּל מִטְעָנָם שֶׁהוֹצִיאוּ מִן הַתֵּבוֹת וְחִלְקוּ
בֵּינֵיהֶם. גַם הַגְבִירוֹת נָשְׂאוּ אֵיזֶה מַשָׂא וְאֵין צָרִיךְ
לֶאֱמֹר רוֹבֶּרְט, שֶׁרָצָה לָקַחַת דַוְקָא יוֹתֵר מִמַה שֶׁהָיָה יָכוֹל
לָשֵׂאת.

הַמְעָרָה הָיְתָה מְלֵאָה אַצוֹת וְצִמְחֵי־יָם
יְבֵשִׁים. בִּצְמָחִים אֵלֶה הִבְעִירוּ הַתַּיָרִים מְדוּרָה וְיָשְׁבוּ
מִסָבִיב לָהּ.

ג’וֹן מַנְגֶלְס קִוָה שֶׁגֶשֶׁם סוֹחֵף כָּזֶה לֹא
יִמָשֵׁךְ זְמַן רַב, אֲבָל חָשַׁב וְטָעָה. שָׁעָה אַחֲרֵי שָׁעָה עָבְרָה
וְהַשָׁמַיִם הָיוּ קוֹדְרִים כְּשֶׁהָיוּ וְהַגֶשֶׁם לֹא פָּסַק. וְנוֹסָף
לָזֶה קָמָה עוֹד סְעָרָה.

מֶזֶג־אֲוִיר נוֹרָא כָּזֶה הָיָה יָכוֹל לְהוֹצִיא מִסַבְלָנוּתוֹ גַם אֶת הַסַבְלָן הַגָדוֹל
בְּיוֹתֵר. אֲבָל מֶה הָיָה עֲלֵיהֶם לַעֲשׂוֹת? לְהַמְשִׁיךְ אֶת הַדֶרֶךְ
בְּגֶשֶׁם סוֹחֵף כָּזֶה, הָיָה שִׁגָעוֹן מַמָשׁ. מִלְבַד זֶה עַד
לְאוֹקְלֶנְד יָכְלוּ לְהַגִיעַ רַק אַחֲרֵי יָמִים אֲחָדִים, בְּאֹפֶן
שֶׁהַשְׁהִיָה כָּאן בְּמֶשֶׁךְ שָׁעוֹת אֲחָדוֹת לֹא יָכְלָה לְהָסֵב
לָהֶם נֵזֶק כָּל־שֶׁהוּא לְהַשָׂגַת מַטְרָתָם, לוּ רַק לֹא יוֹפִיעוּ
יְלִידֵי־הָאָרֶץ הַפְּרָאִים וְלֹא יִקְחוּ אֶת כֻּלָם שֶׁבִי.

בִּרְאוֹתָם אֶת עַצְמָם לְעֵת־עַתָּה בְּטוּחִים מִכָּל
סַכָּנָה, הִתְעוֹדְדוּ הַתַּיָרִים וְנֵעוֹרוּ עַד שֶׁהִרְגִישׁוּ צֹרֶךְ
לְשׂוֹחֵחַ אִישׁ עִם אָחִיו.

לְאַחַר שֶׁדִבְּרוּ עַל מְאֹרְעוֹתֵיהֶם הָאַחֲרוֹנִים,
הִטוּ אֶת הַשִׂיחָה וְהֵחֵלוּ לְדַבֵּר עַל דְבַר אוֹתָהּ אֶרֶץ,
שֶׁבָּאוּ עַכְשָׁיו אֵלֶיהָ, וְגַם עַל דְבַר הַמִלְחָמָה
שֶׁהַזִילֶנְדִים נִלְחֲמוּ בָּאַנְגְּלִים בָּעֵת הַהִיא.

כְּדֵי לְהַסְבִּיר אֶת סִבַּת אוֹתָהּ הַמִלְחָמָה, סִפֵּר לָהֶם פַּגַנֶל כָּל מַה שֶׁקָדַם לָהּ.

לְפִי דִבְרֵי הַגִיאוֹגְרָף הַמְלֻמָד, נִשְׁאֲרוּ
הַזִילֶנְדִים, לַמְרוֹת הַבִּקוּרִים הַתְּכוּפִים שֶׁל הָאֵירוֹפָּאִים,
­– הָחֵל מִטַסְמַן שֶׁהוֹפִיעַ אֶצְלָם בְּמַעֲבַר קוּק בַּיוֹם
הַשִׁשָׁה־עָשָׂר לְדֶצֶמְבֶּר, שְׁנַת 1642, ­– בְּנֵי־חוֹרִין עַל
אִיֵיהֶם וְעָמְדוּ בִּרְשׁוּת עַצְמָם. אַף מַמְלָכָה אֵירוֹפָּאִית אַחַת
לֹא הִשְׁתַּדְלָה לְהָבִיא אַרְכִיפֶּלָגוּס זֶה תַּחַת חָסוּתָהּ. רַק
הַמִסְיוֹנֵרִים הוֹסִיפוּ לְהָפִיץ שָׁם אֶת תּוֹרַת הַנַצְרוּת. אֲבָל
אַחַר־כָּךְ הִתְחִילוּ אֲחָדִים מֵהֶם, שֶׁהָיוּ שַׁיָכִים לַכְּנֵסִיָה
הָאַנְגְלִית, לַהֲטוֹת אֶת לֵב מַנְהִיגֵי הַזִלֶנְדִים לַחֲסוֹת בְּצֵל
אַנְגְלִיָה. הַמִיסְיוֹנֵרִים יָדְעוּ לְכַלְכֵּל אֶת דְבָרָם, עַד
שֶׁהַמַנְהִיגִים שָׁלְחוּ לַמַלְכָּה וִיקְטוֹרְיָה מִכְתָּב, וּבוֹ
בִּקְשׁוּ מִמֶנָה שֶׁתּוֹאִיל לְקַבֵּל אוֹתָם תַּחַת חָסוּתָהּ. אֲבָל
הַנְבוֹנִים שֶׁבָּהֶם הִרְגִישׁוּ מִיָד בְּרֶגֶשׁ טִבְעִי שֶׁעָשׂוּ
מַעֲשֶׂה לֹא בְּיִשׁוּב הַדַעַת, וְאֶחָד מֵהֶם, לְאַחַר שֶחָתַם אֶת
שְׁמוֹ תַּחַת הַמִכְתָּב הַזֶה, נִזְרְקוּ מִפִּיו דִבְרֵי נְבוּאָה
אֵלֶה: “אֲנַחְנוּ אִבַּדְנוּ בְּיָדֵינוּ אֶת אַרְצֵנוּ. מִּכָּאן
וָאֵילַךְ הִיא אֵינָה שַׁיֶכֶת עוֹד, לָנוּ; מַהֵר יִמְשְׁלוּ בָּהּ
בְּנֵי חוּץ, וַאֲנַחְנוּ נִהְיֶה לָהֶם לָעֲבָדִים”.

וּבֶאֱמֶת, בַּיוֹם הָעֶשְׂרִים וְתִשְׁעָה לְיַנוּאַר,
שְׁנַּת 1840, בָּאָה אֳנִיַת הַמִלְחָמָה “הֶרוֹלְד” אֶל
מִפְרַץ־הָאִיִים, רַב־הַחוֹבֵל שֶׁל הָאֳנִיָה, גוֹבְּסוֹן, יָצָא אֶל
הַחוֹף, לְיַד הַמוֹשָׁבָה קוֹרוֹרָה־רֶקָה. אֶת תּוֹשָׁבֵי הַמוֹשָׁבָה
הַזֹאת אָסְפוּ אֶל בֵּית־תְּפִלָה פְּרוֹטֶסְטַנְטִי, וְשָׁם קָרְאוּ
בְּאָזְנֵיהֶם אֶת כֹּחַ־הַהַרְשָׁאָה שֶׁנִתַּן בִּידֵי הַמַלְכָּה
לְרַב־הַחוֹבֵל גוֹבְּסוֹן.

בַּחֲמִישִׁי לְפֶבְּרוּאַר נִקְרְאוּ רָאשֵׁי
הַמַנְהִיגִים אֶל הַכְּפָר פָּאַיָה אֶל הַנָשִׂיא הָאַנְגְלִי.
גוֹבְּסוֹן הִשְׁתַּדֵל לְפַתּוֹתָם שֶׁיִכָּנְעוּ לַמַלְכָּה הָאַנְגְלִית
בְּלִי כָּל תְּנָאִים לְמַפְרֵעַ, בְּאָמְרוֹ, שֶׁהַמַלְכָּה שָׁלְחָה
אֳנִיוֹת וְצָבָא לַהֲגָנָתָם, שֶׁזְכוּיוֹתֵיהֶם לֹא תִּפְקַעְנָה
וְחֵרוּתָם לֹא תּוּפַר. תְּמוּרַת כָּל זֶה הִיא דוֹרֶשֶׁת מֵהֶם רַק זֶה,
שֶׁהֵם יִמְכְּרוּ לָהּ, לַמַלְכָּה, אֶת אַדְמָתָם לִצְמִיתוּת וּלְדוֹרֵי
דוֹרוֹת. הַמַנְהִיגִים רָאוּ שֶׁחָסוּתָהּ שֶׁל אַנְגְלִיָה תַּעֲלֶה
בְּאֹפֶן כָּזֶה בְּיוֹקֶר רַב, כִּי הֲרֵי לֹא יוּכְלוּ לִהְיוֹת עוֹד
אֲדוֹנִים לַאֲדָמָה מְכוּרָה, וְלָכֵן הֵשִׁיבוּ אֶת פְּנֵי רַב־הַחוֹבֵל
רֵיקָם.

וְאוּלָם, בְּעֶזְרַת תְּשׁוּרוֹת שֶׁנִתְּנוּ לָהֶם
בְּרוּחַ נְדִיבָה וְהַבְטָחוֹת רַבּוֹת, עָלָה סוֹף־סוֹף בִּידֵי
הָאַנְגְלִים לְשַׁכְנֵעַ אוֹתָם שֶׁיַסְכִּימוּ לִמְכִירַת אִיֵיהֶם,
וְהַמַלְכָּה קִבְּלָה סוֹף־סוֹף אֶת הַשִׁלְטוֹן עֲלֵיהֶם.

­– וּמֶה הָיָה אַחַר־כָּךְ? ­– שָׁאַל הַלוֹרְד
גְלֶנֶרְוַן, כְּשֶׁהִפְסִיק פַּגַנֶל לְרֶגַע אֶת סִפּוּרוֹ, כְּדֵי
לְהַצִית אֶת הַסִיגָרְיָה.

– אֲנִי, כִּמְדֻמַנִי, אָמַרְתִּי לָכֶם כְּבָר, ­–
הִמְשִׁיךְ הַגִיאוֹגְרָף, ­– שֶׁהַזִילֶנְדִים הֵם עַם אַמִיץ־לֵב
וְאוֹהֵב חֵרוּת. אַחֲרֵי הַהֲנָחוֹת שֶׁעָשׂוּ בְּרֶגַע חֻלְשָׁתָם,
עָמְדוּ עַל טָעוּתָם, וְצַעַד אַחֲרֵי צַעַד, הִתְחִילוּ לְהָגֵן
בְּעַקְשָׁנוּת גְדוֹלָה עַל חֵרוּתָם. אַגַב עָלַי לְהָעִיר, שֶׁשִׁבְטֵי
הַמָאוֹרִים מְסֻדָרִים כְּמוֹ הַשְׁבָטִים הַסְקוֹטִיִים הָעַתִּיקִים.
זוֹהִי אֲגוּדַת מִשְׁפָּחוֹת אֲחָדוֹת, הַמְאֻחָדוֹת תַּחַת הַנְהָגַת
דַבָּר אֶחָד, הַדוֹרֵשׁ הַכְנָעָה גְמוּרָה מֵאֵת אֵלֶה הַנִשְׁמָעִים
לוֹ. אֵלֶה הֵם אֲנָשִׁים גִבּוֹרִים וְאוֹהֲבֵי קְרָבוֹת. הַגְבָרִים
נִבְדָלִים מְאֹד בְּחִיצוֹנִיוּתָם; יֵשׁ מֵהֶם ­– גְבוֹהֵי־קוֹמָה,
וַחֲסוֹנִים בְּגוּפָם וְיֵשׁ בָּהֶם קְטַנִים כְּנַנָסִים, אֲבָל
בְּמִדוֹתֵיהֶם וְנִמוּסֵיהֶם הֵם כֻּלָם דוֹמִים זֶה לָזֶה.

– הָאַנְגְלִים, כִּמְדֻמַנִי, מוֹשְׁלִים בְּכָל
הַמְקוֹמוֹת הַחֲשׁוּבִים בִּנְיוּ־זִילֶנְד ­– הֵעִיר ג’וֹן
מַנְגֶלְס.

– כֵּן, זֶה נָכוֹן, ג’וֹן יַקִירִי, ­– עָנָה פַּגַנֶל ­–
לְאַחַר שֶׁקִבֵּל רַב־הַחוֹבֵל גוֹבְּסוֹן אֶת הַשִׁלְטוֹן עַל הָאִי,
נוֹסְדוּ בְּמֶשֶׁךְ הַשָׁנִים 1862־1840 תֵּשַׁע מוֹשָׁבוֹת זוֹ אַחֲרֵי
זוֹ, בַּמְקוֹמוֹת הַטוֹבִים בְּיוֹתֵר אֲשֶׁר עַל הָאִי. מִן הַמוֹשָׁבוֹת
הָאֵלוּ נִמְצָאוֹת אַרְבַּע עַל הָאִי הַצְפוֹנִי: אוֹקְלֶנְד, טָרָנָקִי,
וֶלִינְגְטוֹן וְחוֹק־בֵּי, וְחָמֵשׁ עַל הָאִי הַדְרוֹמִי: נִילְסוֹן,
מַרְלְבֶּרְג, קֶנְטֶרְבֶּרִי, אוֹטָגוֹ וְזוּטְלֶנְד. בְּכָל מָקוֹם
נוֹצָרוֹת עָרִים. כְּשֶׁנַגִיעַ אֶל אוֹקְלֶנְד, תִּתְפַּלְאוּ לִיפִי
קֹרִינְתְּ דְרוֹמִית זוֹ, הַמוֹשֶׁלֶת עַל מֵצַר־יַבָּשָׁה, הַמְהַוֶה
כְּמוֹ גֶשֶׁר בַּיָם הַשָׁקֵט. בָּהּ יוֹשְׁבִים כָּעֵת כְּבָר
שְׁנֵים־עָשָׂר אֶלֶף תּוֹשָׁבִים. בַּמַעֲרָב ­– פְּלִימוּת הַחֲדָשָׁה,
בַּמִזְרָח ­– אַחוּחִירִי, בַּדָרוֹם ­– וֶלִינְגְטוֹן. כָּל אֵלוּ הֵן
עָרִים פּוֹרְחוֹת וּמְבֻקָרוֹת עַל יְדֵי תַּיָרִים רַבִּים.

עַל הָאִי טַוַי־פּוּנָמוֹ תִּמְצְאוּ אֶת נִילְסוֹן ­–
גַן־הָעֵדֶן שֶׁבִּנְיוּ־זִילֶנְד, תִּתְעַנְגוּ עַל מַרְאֵה הָעִיר
פוּקְטוֹן הָעוֹמֶדֶת עַל מַעֲבַר קוּק; בְּאוֹטָגוֹ­ – הַנוֹף הֶעָשִׁיר
בְּיוֹתֵר שֶׁמְחַפְּשֵׂי־הַזָהָב שֶׁבְּכָל הָעוֹלָם נוֹהֲרִים אֵלָיו ­–
תִּמְצְאוּ אֶת קְרִיסְטְשֶׁרְג, אִינְוֶרְקַרְגִיל, דְיוּנֶדִים, וְלֹא
תֵּדְעוּ אֶת אֵיזוֹ מֵהֶן לְבַכֵּר עַל פְּנֵי חַבְרוֹתֶיהָ. הִוָכֵחַ
תִּוָכְחוּ שֶׁאֵין אֲנִי מְדַבֵּר עַל אֵלוּ כְּפָרִים דַלִים, כְּמוֹ
שֶׁאַתֶּם מְשַׁעֲרִים בְּדִמְיוֹנְכֶם, אֶלָא עַל עָרִים אֲמִתִּיוֹת
בַּעֲלוֹת נְמָלִים, בָּתֵּי־תְפִלָה, בַּנְקִים, גַנִים בּוֹטָנִיִים,
מוּזֵיאוֹת לְטֶבַע וְהִיסְטוֹרְיָה, חֶבְרוֹת לְהַכְשָׁרַת הַיִשׁוּב,
מַעֲרָכוֹת שֶׁל עִתּוֹנִים, בָּתֵּי־חוֹלִים, מוֹסְדוֹת צְדָקָה שׁוֹנִים,
מְכוֹנִים לְפִילוֹסוֹפְיָה, קְלוּבִּים, מַקְהֵלוֹת, תֵּיאַטְרָאוֹת
וּבִנְיָנִים מְרֻוָחִים לְתַעֲרוּכָה עוֹלָמִית, הַכֹּל בְּדִיוּק כְּמוֹ
בְּלוֹנְדוֹן וּבְפָּרִיס, רַק בִּזְעֵיר אַנְפִּין! אִם אֵינִי טוֹעֶה,
וְאִם זִכְרוֹנִי לֹא יִבְגֹד בִּי, עוֹד בַּשָׁנָה זוֹ, וְאֶפְשָׁר גַם
בְּרֶגַע זֶה, צְרִיכִים לֶאֱסֹף לְכָאן, לְאֶרֶץ אוֹכְלֵי הָאָדָם, אֶת
הַהֶשֵׂגִים שֶׁל כָּל הָעוֹלָם לְתַעֲרוּכָה עוֹלָמִית.

­– לַמְרוֹת הַמִלְחָמָה עִם יְלִידֵי הָאָרֶץ? ­– תָּמְהָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה.

– הָהּ, גְבִרְתִּי, הָאַנְגְלִים שָׂמִים אַךְ מְעַט
מְאֹד אֶת לִבָּם לְמִלְחָמָה זוֹ. הֵם יְכוֹלִים בְּעֵת וּבְעוֹנָה אַחַת
גַם לְהִלָחֵם וְגַם לַעֲרֹךְ תַּעֲרוּכוֹת. לְפִי דַעְתָּם, אֵין דָבָר
אֶחָד מְעַכֵּב אֶת הַשֵׁנִי. הֵם גַם סוֹלְלִים מְסִלוֹת־בַּרְזֶל תַּחַת
כַּדוּרֵי הַזִילֶנְדִים. בִּמְדִינַת אוֹקְלֶנְד עוֹבְרוֹת
מְסִלוֹת־הַבַּרְזֶל דְרוּרִי וּמֶר־מֶר בְּדִיוּק בְּקֶרֶב הַמַחֲנוֹת
שֶׁל הַמוֹרְדִים. פּוֹעֲלֵי מְסִלוֹת־הַבַּרְזֶל מֻכְרָחִים כְּפַעַם
בְּפַעַם לְהַכּוֹת אָחוֹר אֶת הָאוֹיֵב הַמִתְנַפֵּל עֲלֵיהֶם.

– מְעַנְיֵן לָדַעַת מָה הֵן עַתָּה פְּנֵי הַמִלְחָמָה, ­– הֵעִיר ג’וֹן מַנְגֶלָס.

– לְדַאֲבוֹנִי אֵין אֲנִי יוֹדֵעַ זֹאת יוֹתֵר מִכֶּם, ­–
עָנָה פַּגַנֶל ­– יָדוּעַ לִי רַק זֶה, שֶׁלִפְנֵי חֲצִי שָׁנָה,
כְּשֶׁגוֹרָלִי הִטִילַנִי אֲלֵיכֶם אֶל “דוּנְקָן” ­– עַל מַה שֶׁאֲנִי
אֲסִיר תּוֹדָה לוֹ עַד מְאֹד, ­– הָיְתָה הַמִלְחָמָה בְּעֶצֶם
הִתְלַקְחוּתָהּ.

– וּמָתַי הִתְחִילָה? ­– שָׁאֲלָה מֶרִי גֶרַנָט.

– אַתְּ רוֹצָה לֶאֱמֹר: “מָתַי נִתְחַדְשָׁה”, עַלְמָה
יְקָרָה? הֲרֵי הַמֶרֶד הָרִאשׁוֹן הָיָה כְּבָר בִּשְׁנַת 1845,
וְהַשֵׁנִי הִתְחִיל בִּשְׁנַת 1863. אֲבָל זְמַן רַב עוֹד קֹדֶם לָכֵן
הִתְכּוֹנְנוּ הַמָאוֹרִים לִפְרֹק אֶת עֹל הָאַנְגְלִים מֵעַל צַוָארָם.
הַמִפְלָגָה הָעֲמָמִית שֶׁל הַיְלִידִים נִהֲלָה תַּעֲמוּלָה בְּמֶרֶץ רַב
לְשֵׁם בְּחִירַת נָגִיד וּמוֹשֵׁל עַל הָאָרֶץ מִקִרְבָּם. הֵם חָפְצוּ
לְהַכְרִיז לְמֶלֶךְ אֶת מַנְהִיגָם הַזָקֵן פּוֹטַטַאוּ וְלַעֲשׂוֹת אֶת
כְּפָרוֹ, הַנִמְצָא בֵּין וַיְקַטוֹ וּוַיַפָּה, לְבִירַת הַמַמְלָכָה
הַחֲדָשָׁה. פּוֹטַטַאוּ לֹא הִצְטַיֵן בְּכִשְׁרוֹנוֹת יְתֵרִים מִלְבַד
בְּעֹז לִבּוֹ, אֲבָל לְעֻמַת זֶה הִצְטַיֵן בְּמִרֶמָה וּבְעָרְמָה. רַק
יוֹעֵץ אֶחָד חָכָם וּבַעַל מֶרֶץ הָיָה לוֹ, וְהוּא הַמִינִיסְטֶר שֶׁלוֹ,
וִילְיֶם טוֹמְפְּסוֹן שְׁמוֹ, שֶׁהָיָה הָרוּחַ הַחַיָה בְּמִלְחֶמֶת
הַחֵרוּת. הוּא אִרְגֵן אֶת גְדוּדֵי הַמָאוֹרִים וֶהֱכִינָם לַמִלְחָמָה;
תַּחַת הַשְׁפָּעָתוֹ אָסַף אֵלָיו מַנְהִיג הַשֵׁבֶט טָרָנָקִי אֶת כָּל
הַשְׁבָטִים הַנוֹדְדִים, בְּשָׁעָה שֶׁמַנְהִיג הַשֵׁבֶט וַיקַטוֹ יִסֵד
אֲגוּדָה לְטוֹבַת הַכְּלָל, וּמַטְרָתָהּ לֹא לָתֵת לִילִידֵי הָאָרֶץ
לִמְכֹּר קַרְקָעוֹת לָאַנְגְלִים.

לֹא הָיָה עוֹד כָּל סָפֵק
בַּדָבָר, שֶׁהַפְּצָצָה מוּכָנָה לְהִתְפּוֹצֵץ בַּדְחִיפָה הָרִאשׁוֹנָה,
בַּהִתְנַגְשׁוּת הָעֲצוּמָה שֶׁל שְׁנֵי הָאִינְטֶרֶסִים הַשׁוֹנִים
וְהַמִתְנַגְדִים זֶה לָזֶה. הִתְנַגְשׁוּת זוּ הָיְתָה בִּשְׁנַת 1860
בִּמְדִינַת טָרָנָקִי. אֶחָד מִילִידֵי הָאָרֶץ מָכַר לְמֶמְשֶׁלֶת
אַנְגְלִיָה שֵׁשׁ מֵאוֹת אַקְרִים אֲדָמָה. אֲבָל כְּשֶׁהוֹפִיעוּ
הַמְהַנְדְסִים לָמֹד אֶת הַקַרְקַע, גֵרַשׁ אוֹתָם הַמַנְהִיג קִינְגִי
וּבִצֵר אֶת הַמָקוֹם. עַד מְהֵרָה כָּבַשׁ שַׂר הַגְדוּד הוֹלְד אֶת
הַמָקוֹם הַמְבֻצָר הַזֶה, וּמִכָּאן וְאֵילַךְ הִתְחִילָה הַמִלְחָמָה
הַלְאֻמִית.

­– וּמִסְפַּר הַמָאוֹרִים רַב הוּא הַיוֹם? ­– שָׁאַל ג’וֹן מַנְגֶלְס.
– בָּעֵת הָאַחֲרוֹנָה נִתְמַעֵט מִסְפָּרָם בְּהַרְבֵּה.
בִּשְׁנַת 1769 קָבַע קוּק אֶת מִסְפָּרָם לְאַרְבַּע מֵאוֹת אֶלֶף אִישׁ.
בִּשְׁנַת 1845 עָלָה מִסְפָּרָם עַל־פִּי רְשִׁימוֹת הַסְטָטִיסְטִיקָה
שֶׁל הַחֶבְרָה לַהֲגָנַת הַיְלִידִים. אַךְ הַמִלְחָמוֹת הַתְּדִירוֹת עִם
הָאֵירוֹפָּאִים, הַמַחֲלוֹת שֶׁהִנְחִילוּ לָהֶם מְנַצְחֵיהֶם וְהַיַיִן
הַשָׂרוּף מַשְׁמִידִים מֵהֶם הֲמוֹנִים־הֲמוֹנִים. בְּכָל זֹאת נִשְׁאֲרוּ
עוֹד עַל שְׁנֵי הָאִיִים כִּשְׁמוֹנִים אֶלֶף אִישׁ, שֶׁמֵהֶם אֶפְשָׁר
בְּנָקֵל לֶאֱסֹף כִּשְׁלֹשִים אֶלֶף לוֹחֲמִים. אֶת הַכֹּחַ הַזֶה לֹא
יַכְרִיעוּ הָאֵירוֹפָּאִים כֹּה מַהֵר, ­– וְעוֹד זְמַן רַב יִהְיוּ
מֻכְרָחִים לְטַפֵּל בּוֹ.

– וְהַמֶרֶד מַצְלִיחַ? ­– שָׁאֲלָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה מִתּוֹךְ סַקְרָנוּת.

– כֵּן, גְבִרְתִּי, הָאַנְגְלִים עַצְמָם מִתְפָּעֲלִים
מִגְבוּרָתָם שֶׁל הַזִילֶנְדִים. פְּרָאִים אֵלֶה נִלְחָמִים עִם
אוֹיְבֵיהֶם מִלְחָמָה פַּרְטִיזַנִית; כְּפַעַם בְּפַעַם הֵם
מִתְנַפְּלִים עַל גְדוּדִים בּוֹדְדִים שֶׁל הָאַנְגְלִים וּמַפִּילִים
בָּהֶם חֲלָלִים רַבִּים, מַחֲרִיבִים וְשׁוֹסִים אֶת הַמוֹשָׁבוֹת.
לַגֶנְרֶל קַמֶרוֹן לֹא הָיְתָה מְנוּחָה מֵהַפַּטְרִיוֹטִים הַנוֹאֲשִׁים
הַלָלוּ שֶׁקָשָׁה הַמִלְחָמָה אִתָּם, כְּשֵׁם שֶׁקָשֶׁה לְהִלָחֵם עִם
זְבוּבִים; הֵם חוֹדְרִים לְכָל מָקוֹם וְתָמִיד הֵם מוֹפִיעִים בַּמָקוֹם,
שֶׁלֹא חִכּוּ לָהֶם שָׁם כְּלָל. כְּשֶׁאַךְ מַסְפִּיקִים לְהַבְרִיחָם
מִקֶדֶם, הֵם בָּאִים מֵאָחוֹר אוֹ שֶׁהֵם מִתְנַפְּלִים מֵהַצְדָדִים,
וְלִפְעָמִים מִשְׁנֵי הָעֲבָרִים בְּבַת אַחַת. בִּשְׁנַת 1863, אַחֲרֵי
מִלְחָמָה אֲרֻכָּה וְקָשָׁה, לָכְדוּ הַמָאוֹרִים אֶת הָעֶמְדָה
הַבְּצוּרָה עַל פַּסְגַת וַיְקַטוֹ, בִּקְצֵה שַׁלְשֶׁלֶת צוֹקִים
זְקוּפִים. נְבִיאֵיהֶם וְכֹהֲנֵיהֶם הִזְעִיקוּ אֶת כָּל הַתּוֹשָׁבִים
הַזִילֶנְדִיִים לְמַעַן הָגֵן עַל אַדְמָתָם וְהִבְטִיחוּ לָהֶם
הַשְׁמָדָה שְׁלֵמָה שֶׁל כָּל הַ“פַּקֶקִים”, זֹאת אוֹמֶרֶת; הַלְבָנִים.
לְמִלְחָמָה זוֹ הִתְכּוֹנְנוּ שְׁלֹשֶת אֲלָפִים אַנְשֵׁי צָבָא תַּחַת
פְּקוּדַת הַגֶנֶרַל קַמֶרוֹן שֶׁרָצָה לַעֲלוֹת בָּאַכְזָרִיוּת גַם עַל
הַגֶנֶרַל סְפְּרִינְט הַמְפֻרְסָם בַּעֲרִיצוּתוֹ. הַיוּ תִּגְרוֹת־דָמִים
רַבּוֹת, שֶׁאֲחָדוֹת מֵהֶן נִמְשְׁכוּ שְׁתֵּים־עֶשְׂרֵה שָׁעוֹת
רְצוּפוֹת. הַמָאוֹרִים בָּחֲרוּ בְּמָוֶת, מֵאֲשֶׁר לְהִסוֹג לְאָחוֹר
מִפְּנֵי תּוֹתָחֵי הָאֵירופָּאִים. הָעַקְשָׁנִיִים בְּיוֹתֵר הָיוּ
הַפְּרָאִים שֶׁל הַשֵׁבֶט וַיְקַטוֹ תַּחַת הַנְהָגָתוֹ שֶׁל וִילְיֶם
טוֹמְפְּסוֹן. בְּנֵי שֵׁבֶט אַבִּיר זֶה ­– הֵם הֵם הַגַרְעִין שֶׁל צְבָא
הַמָאוֹרִים, קֹדֶם הָיוּ תַּחַת פִּקוּד שֶׁל מַנְהִיג זֶה כְּאֶלֶף
וַחֲמֵשׁ מֵאוֹת לוֹחֲמִים, וְאַחַר־כָּךְ עָלָה מִסְפָּרָם עַד
לִשְׁמוֹנַת אֲלָפִים אִישׁ. אֲלֵיהֶם בָּאוּ לְעֶזְרָה שְׁנֵי מַנְהִיגִים
אֲחֵרִים; שוֹנְהִי וְהֶקִי. גַם הַנָשִׁים לָקְחוּ חֶבֶל בְּמִלְחָמָה
זוֹ. מִבְּלִי שִׂים לֵב לַסַכָּנוֹת וְהַיִסוּרִים הַכְּרוּכִים בָּהּ.
אֲבָל, כַּיָדוּעַ, לֹא תָּמִיד מַצְלִיחִים אֵלֶה אֲשֶׁר הָאֱמֶת הִיא
לְצִדָם. אַחֲרֵי תִּגְרוֹת־דָמִים רַבּוֹת עָלָה סוֹף־סוֹף בִּידֵי
הַגֶנֶרַל קַמֶרוֹן לִכְבּוֹשׁ אֶת מְדִינַת וַיְקַטוֹ, אֲבָל הִיא הָיְתָה
כְּבָר שׁוֹמֵמָה לְגַמְרֵי; כָּל תּוֹשָׁבֶיהָ נִמְלְטוּ, הֵם בָּחֲרוּ
לַעֲזֹב אֶת מְקוֹם מוֹשָׁבָם וּבִלְבַד שֶׁלֹא לִפֹּל תַּחַת מֶמְשֶׁלֶת
הָאַנְגְלִים. בְּמִלְחָמָה זוֹ הֶרְאוּ הַפְּרָאִים גְבוּרָה כָּזוֹ,
הַמַזְכִּירָה אֶת הָעִתִּים הַקַדְמוֹנִיוֹת. כָּךְ, לְמָשָׁל, לֹא
חָפְצוּ אַרְבַּע מֵאוֹת מָאוֹרִים הַסְגוּרִים בִּמְצוּדַת אוּרָקַנְיָה
בְּלִי מַיִם וּמִחְיָה, וּנְצוּרִים עַל יְדֵי אֶלֶף אַנְגְלִים תַּחַת
פִּקוּדוֹ שֶׁל הַגֶנֶרַל קַרֵי ­– לְהִכָּנַע; אַחַר־כָּךְ, בְּיוֹם
בָּהִיר אָחָד, לְעֵינֵי הַשֶׁמֶשׁ, יָצְאוּ מִן הַמְצוּדָה, הִבְקִיעוּ
לָהֶם דֶרֶךְ בֵּין גְדוּד שָׁלֵם שֶׁל חַיָלִים וְנֶעֶלְמוּ בְּתוֹךְ
הַבִּצוֹת.

– וּבְהַכְנָעַת מְדִינַת וַיְקַטוֹ נִגְמְרָה בְּוַדַאי מִלְחֶמֶת־דָמִים זוֹ, ­– אָמַר ג’וֹן מַנְגֶלְס.
– לֹא, יְדִידִי, ­– הֵשִׁיב הַגִיאוֹגְרָף ­–
הָאַנְגְלִים הֶחְלִיטוּ אַחַר־כָּךְ לַעֲבֹר אֶל מְדִינַת טָרָנָקִי
וְלָצוּר עַל מַטַי־טַווּ, מִבְצָרוֹ שֶׁל וִילְיֶם טוֹמְפְּסוֹן. אֲבָל
כִּבּוּשׁ מִבְצָר זֶה עָלָה לָהֶם בַּאֲבֵדוֹת רַבּוֹת. בַּיוֹם
שֶׁעָזַבְתִּי אֶת פָּרִיס מָסְרוּ לִי אֶת הַשְׁמוּעָה הָאַחֲרוֹנָה
מִשְׂדֵה הַקְרָב, שֶׁשַׂר הַפֶּלֶךְ וְהַגֶנֶרַל קַמֶרוֹן קִבְּלוּ
הוֹדַעַת הַכְנָעָה מֵאֵת הַשֵׁבֶט הַיוֹשֵׁב בִּמְדִינַת טָרָנָקִי
וְהִסְכִּימוּ לְהַשְׁאִיר בְּיָדָם שְׁלֹשֶת חֶלְקֵי אַדְמָתָם. עוֹד
אָמְרוּ, שֶׁגַם הַמַנְהִיג הָרָאשִׁי שֶׁל הַמוֹרְדִים, טוֹמְפְּסוֹן,
מִתְעַתֵּד לְהִכָּנַע. אֲבָל בְּעִתּוֹנֵי אוֹסְטְרַלְיָה קָרָאתִי,
כְּשֶׁהָיִינוּ בְּעֵדֶן, אֶת הַיְדִיעָה שֶׁהוּא מוֹסִיף עוֹד לְהִלָחֵם.
וּבְלִי כָּל סָפֵק הוּא נִלְחָם עַכְשָׁיו בְּיֵאוּשׁ גָדוֹל יוֹתֵר
מֵאֲשֶׁר קֹדֶם.

– וּמְקוֹם שְׂדֵה־הַקְרָב, לְפִי דַעְתְּךָ, הוּא
בִּמְדִינוֹת אוֹקְלֶנְד וְטָרָנָקִי, כְּפִי שֶׁלָמַדְתִּי מִדְבָרֶיךָ?
­– שָׁאַל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

– כֵּן, כָּךְ אֲנִי חוֹשֵׁב, בְּסָמְכִי עַל הַיְדִיעוֹת הָאַחֲרוֹנוֹת.

– וּבְכֵן הֵם נִלְחָמִים בְּדִיוּק בְּמָקוֹם זֶה, שֶׁאָנוּ נְתוּנִים בּוֹ?

– כֵּן, אֲנַחְנוּ נִמְצָאִים כָּעֵת בְּמֶרְחָק שֶׁל
קִילוֹמֶטְרִים אֲחָדִים מִנְמַל קְוַיִי, שֶׁשָׁם צָרִיךְ עוֹד
לְהִתְנוֹסֵס הַדֶגֶל הַלְאֻמִי שֶׁל הַמָאוֹרִים.

– בְּאֹפֶן כָּזֶה, מֵיטִיבִים אָנוּ לַעֲשׂוֹת בְּלֶכְתֵּנוּ לְצַד מַעֲרָב?

– כַּמוּבָן, אֲדוֹנִי. הַזִילֶנְדִים נִרְגָזִים מְאֹד
עַל הָאֵירוֹפָּאִים בִּכְלָל, וְעַל הָאַנְגְלִים בִּפְרָט. וְלָכֵן
עָלֵינוּ לְהִשְׁתַּמֵט וּלְהִתְחַמֵק מֵהֶם, וְיַעֲבֹר עָלֵינוּ
מָה.

– וְאֶפְשָׁר הַדָבָר שֶׁנִפְגשׁ בַּצָבָא הָאַנְגְלִי, ­– הֵעִירָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה.

– יָכוֹל לִהְיוֹת, גְבִרְתִּי, אֲבָל אֵין לִסְמֹךְ עַל
זֶה בְּשׁוּם אֹפֶן. מְסֻפְּקַנִי אִם יִשְׁלְחוּ עַכְשָׁיו גְדוּדִים
בּוֹדְדִים לְאוֹתָהּ אֶרֶץ, שֶׁבְּכָל שִׂיחַ, וּבְכָל חָרִיץ אֲשֶׁר
בָּהּ יִמָצֵא, כְּפִי שֶׁהֵם יוֹדְעִים מִן הַנִסָיוֹן, אוֹרֵב.
כַּמוּבָן, טוֹב הָיָה לָנוּ לָבוֹא תַּחַת חָסוּתוֹ שֶׁל צָבָא
אֵירוֹפָּאִי, אֲבָל מְפַקְפֵּק אֲנִי אִם גוֹרָלֵנוּ יָבִיא לָנוּ עֹנֶג
כָּזֶה. לְאָשְׁרֵנוּ, נִמְצָאוֹת לְאֹרֶךְ הַחוֹף הַמַעֲרָבִי שְׁכוּנוֹת
אֲחָדוֹת שֶׁל מִיסְיוֹנְרִים הַמְפֻזָרוֹת עַל פְּנֵי הַדֶרֶךְ עַד
לְאוֹקְלֶנְד עַצְמָהּ. הֵן יְכוֹלוֹת לְשַׁמֵשׁ לָנוּ תַּחֲנוֹת,
שֶׁבָּהֶן נַרְגִישׁ אֶת עַצְמֵנוּ בְּבִטָחוֹן גָמוּר.




פֶּרֶק ט: הַדֶרֶךְ לְאוֹקְלֶנְד


בַּשְׁבִיעִי לְפֶבְּרוּאַר, בַּשָׁעָה שֵׁשׁ בַּבֹּקֶר,
יָצְאוּ הַתַּיָרִים לְדַרְכָּם. הַגֶשֶׁם חָדַל, אֲבָל הַשָׁמַיִם הָיוּ
עוֹד אֲפוֹרִים וְהָעֲנָנִים הֶאֱפִילוּ עַל הַשֶׁמֶשׁ. הַתַּיָרִים הָיוּ
שְׂבֵעֵי־רָצוֹן מִזֶה, שֶׁלֹא נִתְעַנוּ מֵהַשָׁרָב; הֵם יָדְעוּ כְּבָר
מִן הַנִסָיוֹן הַמַר, מַה קָשֶׁה לָלֶכֶת בִּשְׁעַת הַחֹם.

לְפִי חֶשְׁבּוֹנוֹ שֶׁל פַּגַנֶל יָצָא, שֶׁאִם יַעַבְרוּ
חֲמִשָׁה־עָשָׂר קִילוֹמֶטֶר לְיוֹם, יוּכְלוּ לְהַשִׂיג אֶת אוֹקְלֶנְד
בְּדִיוּק כַּעֲבֹר שָׁבוּעַ. בְּהִתְבּוֹנְנוֹ בַּמַפָּה רָאָה, שֶׁתַּחַת
לָלֶכֶת לְאֹרֶךְ הַחוֹף, צָרִיך לִנְטוֹת קְצַת שְׂמֹאלָה וְלָבוֹא אֶל
הַכְּפָר אִיגַר־נַוַגְיָה, שֶׁמִשָׁם הָיְתָה הַדֶרֶךְ יְשָׁרָה עַד
לְאוֹקְלֶנְד, וּבְדֶרֶךְ זוֹ הֶחְלִיטוּ לָלֶכֶת.

לְאַחַר שֶׁלָקְחוּ אִתָּם אֶת כָּל צָרְכֵי הַמָזוֹן
וְאֶת נִשְׁקָם, הִסְתַּדְרוּ הַתַּיָרִים בְּשׁוּרָה וְיָצְאוּ
לְדַרְכָּם. פַּגַנֶל הָלַךְ בְּרֹאשׁ הַקְבוּצָה, הַגְבִירוֹת בָּאֶמְצַע,
וּשְׁאָר הַגְבָרִים ­– מִשְׁנֵי עֶבְרֵיהֶן.

זְמַן קָצָר הָיוּ הַתַּיָרִים מֻכְרָחִים לָלֶכֶת עַל
חוֹף הַמִפְרָץ אַאוּטִי רַגְלֵיהֶם טָבְעוּ בְּחוֹל תָּחוּחַ, מְעֹרָב
בִּשִׁבְרֵי צְדָפִים וּשְׁיָרֵי אַצוֹת.

עַל הַחוֹף רָבְצוּ חַיוֹת־יָם אֲחָדוֹת, שֶׁלֹא חָרְדוּ
כְּלָל מִפְּנֵי הָאֲנָשִׁים. כַּלְבֵי־הַיָם בְּרָאשֵׁיהֶם הָעֲגֻלִים,
בְּמִצְחָם הָרָחָב וְהַמְשֻׁפָּע וּבְעֵינֵיהֶם הַבְּהִירוֹת עִנְיְנוּ
הַרְבֵּה אֶת הַתַּיָרִים. עַכְשָׁיו הֻבְרַר לָהֶם מַדוּעַ שׁוֹרְרוּ
הַיְוָנִים שִׁירִים עַל יוֹשְׁבֵי הַיָם הַחֲכָמִים וְהָעֲנָוִים הָאֵלֶה,
שֶׁהָפְכוּ אוֹתָם בְּדִמְיוֹנָם הֶעָשִׁיר לִבְנוֹת־יָם בַּעֲלוֹת קוֹל
מַקְסִים, אַף־עַל־פִּי שֶׁבֶּאֱמֶת הֵם מַשְׁמִיעִים קוֹל נַהַם בִּלְתִּי
נָעִים כְּלָל.

בֵּין חַיוֹת אֵלוּ הָיוּ גַם פִּילֵי־יָם אֲחָדִים.
בַּעֲלֵי צֶבַע כְּחַלְחַל־אָפֹר. הֵם הִתְמוֹדְדוּ בְּרַשְׁלָנוּת
וְהִתְהַפְּכוּ מִצַד אֶל צַד, בַּהֲרִימָם לְמַעְלָה אֶת חִדְקָם
הַגָמִישׁ, וּבַהֲנִיעָם בְּשִׂפְמֵיהֶם הָאֲרֻכִּים, שֶׁדְמוּת קְפִיצִים
לָהֶן וְהַדוֹמוֹת מְאֹד לְשׁוֹלֵף־פְּקָקִים. רוֹבֶּרְט הִסְתַּכֵּל
מִתּוֹךְ סַקְרָנוּת רַבָּה בְּחַיוֹת מְעַנְיְנוֹת אֵלוּ. פִּתְאֹם
קָרָא:

­– הֲלֹא כַּלְבֵי־יָם אֵלֶה אוֹכְלִים אֲבָנִים!

וּבֶאֱמֶת, אֲחָדוֹת מִ“בְּנוֹת־הַיָם” הָאֵלוּ בָּלְעוּ אֲבָנִים בְּתַאֲוָה גְדוֹלָה.

­– כֵּן, עַל סְגֻלָתָן לִבְלֹעַ אֲבָנִים עָמְדוּ הַחוֹקְרִים זֶה מִכְּבָר, ­– אָמַר פַּגַנֶל.

­– אוּלָם אֹכֶל זֶה אֵינוֹ נָעִים וְלֹא נִתַּן לְעִכּוּל, ­– הִמְשִׁיךְ רוֹבֶּרְט.

– כַּלְבֵי־הַיָם אֵינָם נִזוֹנִים בָּאֲבָנִים, כְּמוֹ
שֶׁאַתָּה חוֹשֵׁב, יַקִירִי, הֵם רַק מְמַלְאִים בָּהֶן אֶת קֵבָתָם
כְּדֵי לְהַכְבִּיד אֶת מִשְׁקָלָם, לְמַעַן יִקַל לָהֶם לִצְלֹל בַּמַיִם.
אַחַר־כָּךְ בְּשׁוּבָם אֶל הַחוֹף, הֵם פּוֹלְטִים אֲבָנִים אֵלוּ אֶל
מְקוֹמָם הָרִאשׁוֹן. מִיָד תִּרְאֶה בְּאֵיזוֹ זְרִיזוּת הֵם
צוֹלְלִים.

וְאָמְנָם, אַחֲרֵי רְגָעִים אֲחָדִים הִתְנַפְּלוּ
הַחַיוֹת אֶל הַמַיִם, הָאַחַת אַחֲרֵי הַשְׁנִיָה וְנֶעֶלְמוּ מִן
הָעַיִן.

פַּגַנֶל הִצִיעַ לְחַכּוֹת עַד שֶׁתֵּצֵאנָה שׁוּב אֶל
הַחוֹף, לְמַעַן רְאוֹת כֵּיצַד הֵן מְשִׁיבוֹת אֶת הָאֲבָנִים בַּחֲזָרָה,
אֲבָל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן הִתְנַגֵד לְאִבּוּד זְמַן חִנָם, וְהַמַחֲנֶה
הִמְשִׁיךְ אֶת דַרְכּוֹ מִיָד, לְצַעֲרָם הַגָדוֹל שֶׁל הַמְלֻמָד
וְרוֹבֶּרְט.

בַּשָׁעָה עֶשֶׂר חָנוּ הַתַּיָרִים בְּצֵל צוֹקֵי
בַּזֶלֶת גְבוֹהִים. הַחֲבוּרָה הָיְתָה רְעֵבָה וְחָפְצָה לֶאֱכֹל אֶת
אֲרוּחַת־הַבֹּקֶר. לֹא רָחוֹק מִמְקוֹם חֲנִיָתָם רָאוּ שִׂרְטוֹן שֶׁל
צְדָפוֹת. פַּגַנֶל וְרוֹבֶּרְט צָבְרוּ הַר שָׁלָם שֶׁל רַכִּיכוֹת אֵלוּ,
אֲבָל טַעְמָן הָיָה מוּזָר וְלֹא עָרֵב לְחִכָּם, וְאָז יָעַץ פַּגַנֶל
לִצְלוֹת אוֹתָן קְצַת.

­– עַכְשָׁיו, עִנְיָן אַחֵר לְגַמְרֵי! ­– אָמַר מַכְּס
נַבְּס, בְּנַסוֹתוֹ לֶאֱכֹל רַכִּיכוֹת אֲחָדוֹת צְלוּיוֹת, כָּךְ
אֶפְשָׁר לֶאֱכֹל מֵהֶן פִּי־שְׁנַיִם מֵאֲשֶׁר מִקֹדֶם.

– אִם כֵּן, נְלַקֵט עוֹד מֵהֶן! ­– אָמַר פַּגַנֶל ­– טוֹב, רוֹבֶּרְט?

– כַּמוּבָן, מַר פַּגַנֶל. אֲנַחְנוּ יְכוֹלִים לְלַקְטָן וּלְקַחְתָּן אִתָּנוּ גַם לְצֵידָהּ לַדֶרֶךְ.

– יָפֶה! וְכֵן נַעֲשֶׂה, יְדִידִי; כִּי יוֹתֵר כִּמְדֻמַנִי, לֹא נִתָּקֵל בְּשִׂרְטוֹנִים כָּאֵלֶה.

לְאַחַר שֶׁאָכְלוּ אֶת אֲרוּחַת־הַבֹּקֶר וְנָחוּ מְעַט,
זָזָה הַקְבוּצָה מִמְקוֹמָה וְהִמְשִׁיךְ אֶת דַרְכָּהּ עַל יַד רֶכֶס
הָרִים, הַזָרוּעַ בַּהֲמוֹן עוֹפוֹת יָם, שֶיָשְׁבוּ עָלָיו בְּלִי
נוֹעַ.

בַּשָׁעָה אַרְבַּע אַחֲרֵי הַצָהָרַיִם עָבְרוּ
הַתַּיָרִים כְּבָר חֲמִשָׂה־עָשָׂר קִילוֹמֶטֶר. הַגְבִירוֹת בִּקְשׁוּ
שֶלֹא לָנוּחַ עַד הָעֶרֶב. וְאָז פָּנְתָה הַדֶרֶךְ לְשִׁפְלַת
אוּאַיְדָה, שֶׁהִשְׂתָּרְעָה עַד לְשַׁלְשֶׁלֶת הָרִים חֲדָשָׁה,
שֶׁנִסְתַּמְנָה מֵרָחוֹק מִצַד צָפוֹן.

מֵרָחוֹק הָיָה נִדְמֶה לַתַּיָרִים, כְּאִלוּ לִפְנֵיהֶם
מִשְׂתָּרֵעַ מֶרְחָב שֶׁל כָּרִים חֲלָקִים כְּמַפָּה, אֲבָל זֶה הָיָה
רַק מַחֲזֶה־שָׁוְא וַאֲחִיזַת־עֵינַיִם. אַחֲרֵי שְׁנֵי קִילוֹמֶטְרִים
פַּסוּ הַכָּרִים, בְּפַנוֹתָם מָקוֹם לְשִׂיחִים סְבוּכִים, בַּעֲלֵי
פְּרָחִים לְבָנִים, הַמְעֹרָבִים בְּצִמְחֵי שָׁרָךְ גְדוֹלִים, שֶׁהָיוּ
מְרֻבִּים בִּנְיוּ־זִילֶנְד כְּמוֹ בְּאוֹסְטְרַלְיָה. מֻכְרָחִים הָיוּ
לְפַלֵס לָהֶם דֶרֶךְ בְּגַרְזִינִים וּבְסַכִּינִים, דָבָר שֶׁהוֹגִיעַ
מְאֹד אֶת הַתַּיָרִים. בְּכָל זֹאת עָבְרוּ עַד הַשָׁעָה שְׁמוֹנֶה
לִפְנוֹת עֶרֶב עוֹד שִׁשָׁה קִילוֹמֶטְרִים. צָרִיךְ הָיָה סוֹף־סוֹף
לַעֲמֹד וּלְהִנָפֵשׁ. הֵם בָּחֲרוּ בְּאֹרֶן עָנֵף לִהְיוֹת לָהֶם
לְמַחֲסֶה וְלִמְקוֹם לִינָה.

גְלֶנֶרְוַן נָקַט בְּאֶמְצָעֵי זְהִירוּת מִפְּנֵי
הִתְנַפְּלוּתָם שֶׁל יְלִידֵי הָאָרֶץ. כָּל הַגְבָרִים מְחֻיָבִים הָיוּ
לִשְׁמֹר עַל הַמַחֲנֶה חֲלִיפוֹת, שְׁנַיִם בְּמִשְׁמָר אֶחָד, עַד
לַבֹּקֶר, לְהַבְעִיר אֵשׁ לֹא הֵעֵזוּ.

­– הָאֵשׁ מְשַׁמֶשֶׁת תְּרִיס בִּפְנֵי חַיוֹת טוֹרְפוֹת,
­– אָמַר הַלוֹרְד ­– אֲבָל כָּאן, לְפִי דְבָרָיו שֶׁל יְדִידֵנוּ
הַמְלֻמָד, אֵין אֲרָיוֹת, אֵין נְמֵרִים וְאִֵין דֻבִּים; יֵשׁ רַק חַיוֹת
הַהוֹלְכוֹת עַל שְׁתַּיִם ­– הַזִילֶנְדִים, וְאוֹתָם לֹא תַּבְעִית
בָּאֵשׁ, לְהֵפֶךְ, עַל יְדֵי הָאֵשׁ תִּמְשֹׁךְ אֶת תְּשׂוּמַת לִבָּם
אֵלֶיךָ עוֹד יוֹתֵר.

הַלַיְלָה עָבַר בִּמְנוּחָה וְשָׁלוֹם. הִטְרִידוּ אוֹתָם
זְמַן מַה רַק “זְבוּבֵי הַחוֹל” וַעֲדַת עַכְבָּרִים גְדוֹלִים וְעַזִים,
שֶׁפָּרְצוּ לְהִתְנַפֵּל עַל שַׂקֵי הַמָזוֹן; אֲבָל לְבַסוֹף הִבְרִיחוּ
הַשׁוֹמְרִים גַם אוֹתָם.

בַּבֹּקֶר הֵקִיץ פַּגַנֶל כְּשֶׁהוּא מְרֻצֶה מֵהָאָרֶץ.
הַזִילֶנְדִים שֶׁיָרֵא אוֹתָם כָּל־כָּךְ, לֹא הוֹפִיעוּ וְלֹא
הִטְרִידוּהוּ אַף בַּחֲלוֹמוֹתָיו.

­– אֲנִי מְקַוֶה, ­– אָמַר הַגִיאוֹגְרָף לִגְלֶּנֶרְוַן,
­– שֶׁטִיוּלֵנוּ הַקָצָר הַזֶה יִגָמֵר בְּלִי כָּל מְאֹרָעוֹת. בָּעֶרֶב
נָבוֹא אֶל מְקוֹם מִפְגַשׁ הַנְהָרוֹת וַיְפָּה וּוַיְקַטוֹ, וּמִשָׁם
אֵין לָנוּ עוֹד מַה לִירֹא מִפְּנֵי הַפְּגִישָׁה עִם תּוֹשָׁבֵי הָאָרֶץ
הַפְּרָאִים.

– וְכַמָה קִילוֹמֶטְרִים עָלֵינוּ לַעֲבֹר עַד בּוֹאֵנוּ לְאוֹתוֹ מָקוֹם? ­– שָׁאַל גְלֶנֶרְוַן.

– כְּעֶשְׂרִים וַחֲמִשָׁה, כְּמוֹ שֶׁעָבַרְנוּ אֶתְמוֹל.

– אֲבָל אִם יִהְיוּ בְּכָל הַדֶרֶךְ קוֹצִים כָּאֵלֶה, לֹא נַסְפִּיק לַעֲבֹר גַם הַחֵצִי.

– עוֹד מְעַט נִפְנֶה אֶל חוֹף הַוַיְפָּה, וּמִשָׁם יֵקַל לָנוּ כְּבָר לָלֶכֶת.

– טוֹב מְאֹד; הָבָה נֵלֵכָה!

בִּתְחִלַת דַרְכָּם עִכְּבוּ הַקוֹצִים הָרַבִּים אֶת
הַקְבוּצָה. סוּס וַעֲגָלָה לֹא הָיוּ יְכוֹלִים לַעֲבֹר כָּאן, וְלָכֵן
לֹא הָיְתָה לָהֶם כָּל סִבָּה לְהִצְטַעֵר עַל הַקָרוֹן הַגָדוֹל
שֶׁהִשְׁאִירוּ בְּאוֹסְטְרַלְיָה. צִמְחֵי הַשָׁרָךְ כְּאִלוּ הִתְחָרוּ
עִם הַמָאוֹרִים בַּהֲגָנָה עַל אֶרֶץ מוֹלַדְתָּם.

יִדידֵינוּ הִגִיעוּ בַּצָהֳרַיִם, אַחֲרֵי עָמָל רַב, אֶל
חוֹף הַנָהָר וַיְפָּה, שֶׁלְאָרְכּוֹ הָלְכוּ, שִׁפְלַת הַנָהָר
הַנֶחְמָדָה הָיְתָה מְבֻתָּרָה עַל יְדֵי פְּלָגִים זַכִּים וּשְׁקוּפִים,
שֶׁהָמוּ בְּשִׂמְחָה בְּצֵל הַשִׂיחִים. בִּנְיוּ־זִילֶנְד יֵשׁ, לְפִי
דִבְרֵי הַבּוֹטַנָאי נוּקֶר, שְׁנֵי אֲלָפִים סוּגִים שֶׁל צְמָחִים,
שֶׁהַחֵלֶק הָרְבִיעִי מֵהֶם שַׁיָךְ רַק לָהּ לְבַדָהּ. הַפְּרָחִים כָּאן
הֵם מְעַטִים וְדַלֵי צְבָעִים.

פֹּה וְשָׁם הִתְנַשְׂאוּ עֵצִים בַּעֲלֵי פְּרָחִים
אֲדֻמִים וּמִינֵי בְּרוֹשִׁים בַּעֲלֵי עָלִים כֵּהִים וַעֲנָפִים
תְּלוּיִים לְמַטָה. גִזְעֵי כָּל הָאִילָנוֹת הָאֵלֶה טָבְעוּ בְּיֶרֶק
סָבוּךְ שֶׁל מִינֵי שָׁרָךְ שׁוֹנִים. בֵּין עַנְפֵיהֶם פָּרְחוּ עוֹפוֹת
קוֹקָטוֹ יָפִים, וַהֲמוֹן צִפֳּרִים אֲחֵרוֹת, שֶׁהֶחֱיוּ אֵת כָּל
הַסְבִיבָה בִּצְרִיחוֹתֵיהֶם. בֵּינֵיהֶם הִצְטַיְנוּ בְּיִחוּד
תֻּכִּיִים קְטַנִים בְּנוֹצוֹתֵיהֶם הָאֲדֻמוֹת־בְּהִירוֹת, תֻּכִּיִים
שֶׁלֹא עָלוּ בְּגָדְלָם עַל הַצִפּוֹר הַכַּנָרִית.

הַמַיוֹר וְרוֹבֶּרְט יָרוּ וְהָרְגוּ חַרְטוֹמָנִים
וְקוֹרְאִים אֲחָדִים. כְּדֵי שֶׁלֹא לְאַבֵּד זְמַן, מָרַט אוֹלְבִּינֶט
אֶת נוֹצוֹתֵיהֶם דֶרֶךְ הֲלִיכָתוֹ.

פַּגַנֶל, שֶׁהִתְעַנְיֵן רַק מְעַט בַּצַיִד, רָצָה
לְהַשִׂיג אֵיזוֹ צִפּוֹר, הַחַיָה רַק בִּנְיוּ־זִילֶנְד, כִּי תְּשׁוּקַת
הַדַעַת שֶׁל הַמְלֻמָד הֶחֱרִישָׁה בּוֹ אֶת הַתֵּאָבוֹן. בְּיִחוּד רָצָה
לְהַשִׂיג אֶת הַצִפּוֹר הַיְדוּעָה בַּשֵׁם לֵצָן, עַל תִּתָּה אֶת
קוֹלָהּ בִּצְחוֹק שֶׁל לַעַג, וְיֵשׁ אֲשֶׁר יִקְרְאוּ לָהּ גַם בְּשֵׁם
כֹּהֵן קַתּוֹלִי, עַל נוֹצוֹתֶיהָ הַלְבָנוֹת כַּשֶׁלֶג שֶׁעַל חָזֶהָ,
הַנִבְדָלוֹת מְאֹד מֵהַנוֹצוֹת הַשְׁחוֹרוֹת הַמְכַסוֹת אֶת כָּל
גוּפָהּ.

­– צִפּוֹר זוֹ, ­– בֵּאֵר פַּגַנֶל לְמַיוֹר, ­– כֹּה
מַשְׁמִינָה בְּמֶשֶׁךְ הַחֹרֶף, עַד שֶׁתֶּחֱלֶה וְאֵנָהּ יְכוֹלָה לָעוּף
עוֹד; וְאָז הִיא שׂוֹרֶטֶת בְּמַקוֹרָהּ אֶת חָזֶהָ, כְּדֵי לְהוֹצִיא
מִגוּפָהּ אֶת הַשֻׁמָן וְלָשׁוּב לְקַלוּתָהּ; הַאֵין זֶה מוּזָר
בְּעֵינֶיךָ, מַכְּס נַבְּס?

– כֵּיצַד זֶה לֹא מוּזָר! מוּזָר מְאֹד, עַד שֶׁאֲנִי מוּכָן לִבְלִי לְהַאֲמִין בָּזֶה, ­– עָנָה הַמַיוֹר.

לְצַעֲרוֹ הַגָדוֹל שֶׁל הַמְלֻמָד, לֹא בָּאָה לְיָדוֹ
אַף אַחַת מֵהַצִפֳּרִים הָאֵלוּ וְלֹא יָכֹל לְהוֹכִיחַ אֶת אֲמִתַּת
דְבָרָיו לַמַיוֹר הַסַפְקָנִי.

­– אֲנִי הָיִיתִי מַרְאֵה לְךָ אֶת סִימָנֵי הַנִתּוּחַ
שֶׁל הוֹצָאַת הַשֻׁמָן, ­– אָמַר אֶל הַמַיוֹר ­– וְאָז הָיִיתָ מַאֲמִין
לִי.

אֲבָל לְרוֹבֶּרְט הֵאִירָה הַהַצְלָחָה אֶת פָּנֶיהָ
לִמְצֹא וְלָצוּד שְׁנַיִם מִשָׁלֹש צִפֳּרִים הַדוֹמוֹת לְתַרְנְגוֹלֹות
חַסְרוֹת כְּנָפַיִם וְזָנָב, בַּעֲלוֹת אַרְבַּע צִפָּרְנַיִם
בְּרַגְלֵיהֶן, וְכֵן בַּעֲלוֹת מַקוֹר אָרֹךְ וְנוֹצוֹת לְבָנוֹת. אֵלֶה
הָיוּ עוֹפוֹת קִיבִי, הַנִזוֹנִים מֵרְמָשִׂים, תּוֹלָעִים וְגַרְעִינֵי
צְמָחִים שׁוֹנִים. עוֹף זֶה מְיֻחָד רַק לִנְיוּ־זִילֶנְד.
הָאֵירוֹפָּאִים הִתְחַבְּטוּ הַרְבֵּה, עַד שֶׁעָלָה בְּיָדָם לְאַקְלֵם
עוֹפוֹת קִיבִי בְּגַנִים זוֹאוֹלוֹגִיִים.

בְּבָרְחוֹ מִפְּנֵי הָאֲנָשִׁים, הַכְּלָבִים
וְהַחֲתוּלִים, מִסְתַּתֵּר עוֹף זֶה בִּמְקוֹמוֹת בִּלְתִּי נוֹשָׁבִים,
בְּכָל זֹאת הוֹלֵךְ סוּג זֶה וּפוֹחֵת מִשָׁנָה לְשָׁנָה. כַּעֲבֹר זְמַן
קָצָר יִכְלֶה, מִסְתָּמָא, לְגַמְרֵי.

דְמוּתָהּ שֶׁל צִפּוֹר כִּבְדַת־תְּנוּעָה זוֹ, הִיא
מֵעֵין נִסָיוֹן רִאשׁוֹן בִּלְתִּי מֻצְלָח שֶׁל הַטֶבַע. תְּנוּעוֹתֶיהָ
הַמְגֻחָכוֹת הֵעִירוּ תָּמִיד אֶת תְּשׂוּמַת לִבָּם שֶׁל חוֹקְרֵי
הַטֶבַע, וְהָאַקַדֶמְיָה הַצָרְפָתִית נָתְנָה לִדְיוּרְוִיל מַלְאָכוּת
מְיֻחֶדֶת לְהָבִיא לְאֵירוֹפָּה דֻגְמַת עוֹף מְעַנְיֵן זֶה, הַנִמְצָא
רַק לִפְרָקִים רְחוֹקִים מְאֹד. אֲבָל לַמְרוֹת הַבְטָחַתוֹ שֶׁל
דְיוּרְוִיל לָתֵת לִילִידֵי־הָאָרֶץ תְּשׁוּרוֹת רַבּוֹת, לֹא עָלָה
בְּיָדוֹ לְהַשִׂיג קִיבִי חַי.

שְׁנֵי הַקִיבִים שֶׁצָד רוֹבֶּרְט הָיוּ צְעִירִים מְאֹד.
פַּגַנֶל כָּפַת אֶת שְׁנֵיהֶם יַחַד וְנָשָׂא אוֹתָם בְּהִתְפַּעֲלוּת.
הוּא הֶחְלִיט לְהַקְדִישׁ אוֹתָם לַגַן הַזוֹאוֹלוֹגִי שֶׁבְּפָּרִיז,
וּבְדִמְיוֹנוֹ כְּבָר רָאָה אוֹתָם בַּמָקוֹם הַנִרְאֶה לְעֵין כֹּל,
כִּכְלוּב נֶהְדָר וְעָלָיו הַכְּתֹּבֶת: “מַתְּנָתוֹ שֶׁל הָאָדוֹן זַ’ק
פַּגַנֶל”, אֲבָל ­– אֲהָהּ! לֹא כָּל מַשְׂאַת־נֶפֶשׁ הָאָדָם
מִתְגַשֶׁמֶת בַּחַיִים!

הַדֶרֶךְ עַל חוֹפוֹ שֶׁל הַנָהָר וַיְפָּה לֹא הָיְתָה
קָשָׁה וְלֹא מְסֻכֶּנֶת. הַסְבִיבָה הָיְתָה שׁוֹמֵמָה לְגַמְרֵי. גַם
עִקְבוֹת יְלִידֵי הָאָרֶץ לֹא נִרְאוּ. לֹא נִרְאָה גַם כָּל שְׁבִיל,
שֶׁיָעִיד שֶׁעָבַר כָּאן לִפְעָמִים אֵיזֶה בֶּן־אָדָם. הַנָהָר זָרַם
בְּעָרוּץ עָמֹק, הַמְכֻסֶה מִשְׁנֵי עֲבָרָיו שִׂיחִים גְבוֹהִים.
בַּמִזְרָח נִסְגַר הָאֹפֶק בְּרִכְסֵי הָרִים, שֶׁהָיוּ דוֹמִים
בְּשִׁרְטוּטֵיהֶם הַמוּזָרִים לְחַיוֹת עֲנָקִיוֹת עַתִּיקוֹת. הֵם הָיוּ
דוֹמִים לְעֵדֶר תַּנִינִים עֲנָקִיִים וּמְאֻבָּנִים. בְּגוּשִׁים אֵלֶה,
הַפְּזוּרִים בְּאִי־סֵדֶר, וְהֵם בַּעֲלֵי צוּרוֹת שׁוֹנוֹת וּמְשֻׁנוֹת,
נִגְלָה הַטֶבַע הַווּלְקָנִי שֶׁל הָאָרֶץ, וּבֶאֱמֶת, נְיוּ־זִילֶנְד
הִיא תּוֹצָאַת פְּעֻלָה תַּת־מֵימִית מִן הַתְּקוּפָה הַגִיאוֹלוֹגִית
הַמְאֻחָרָה. הִיא מוֹסִיפָה גַם עַכְשָׁיו לְהִתְרוֹמֵם מְעַט־מְעַט עַל
פְּנֵי הַיָם. בִּמְקוֹמוֹת אֲחָדִים הִתְרוֹמְמָה בְּמֶשֶׁךְ עֶשְׂרִים
הַשָׁנִים הָאַחֲרוֹנוֹת יוֹתֵר מִמֶטֶר וָחֵצִי. בְּחֵיקָהּ עוֹבֶרֶת אֵשׁ
פְּנִימִית לְכָל רוּחוֹתֶיהָ, בְּהַגִיחָהּ אוֹתָהּ לִפְרָקִים, וְהִיא
נִבְקַעַת פַּעַם כָּאן וּפַעַם שָׁם עַל יְדֵי הָרֵי־הַגַעַשׁ
וְהַגֵיזֵרִים.

עַד לְשָׁעָה אַרְבַּע עָבְרוּ הַתַּיָרִים יוֹתֵר
מֵאַרְבָּעָה־עָשָׁר קִילוֹמֶטֶר, מִבְּלִי לְהַרְגִישׁ כָּל עֲיֵפוּת.
לְפִי דִבְרֵי פַּגַנֶל, נִשְׁאֲרוּ עוֹד עַד לִמְקוֹם מִפְגַשׁ הַנְהָרוֹת
וַיְפָּה וּוַיְקַטוֹ כִּמְעַט עֲשָׂרָה קִילוֹמֶטְרִים. גְלֶנֶרְוַן
הִשְׁתַּדֵל לְהַגִיעַ עַד לְאוֹתוֹ מָקוֹם וְלָלוּן שָׁם הַלַיְלָה.
מִשָׁם הָיְתָה כְּבָר הַדֶרֶךְ יְשָׁרָה עַד לְאוֹקְלֶנְד.

­– וְכַמָה קִילוֹמֶטְרִים יֵשׁ מִשָׁם עַד לְאוֹקְלֶנְד? ­– שָׁאֲלָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה.

– שְׁמוֹנִים גְבִרְתִּי, ­– עָנָה פַּגַנֶל ­– אֶפְשָׁר
שֶׁנַצְלִיחַ לִמְצֹא אֶת מֶרְכֶּבֶת הַדֹאַר, הַהוֹלֶכֶת שְׁתֵּי
פְּעָמִים בַּשָׁבוּעַ מֵאוֹקְלֶנְד עַד לְמִפְרַץ הוֹקְס וּמֵהוֹקְס עַד
אוֹקְלֶנְד. אָז נַעֲבֹר אֶת שְׁמוֹנִים הַקִילוֹמֶטֶר בְּיוֹם
אֶחָד.

– וְאֶת הַלַיְלָה הַזֶה נִהְיֶה מֻכְרָחִים לְבַלוֹת שׁוּב תַּחַת כִּפַּת הַשָׁמַיִם? ­– שָׁאַל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

– כֵּן, אֲנִי מְקַוֶה שֶׁזוֹהִי כְּבָר הַפַּעַם הָאַחֲרוֹנָה.

– הַאֻמְנָם? יִתֵּן אֱלֹהִים! זֶהוּ נִסָיוֹן קָשֶׁה יוֹתֵר מִדַי לִבְנוֹת לִוְיָתֵנוּ הַיְקָרוֹת.

– בְּכָל זֹאת הֵן נוֹשְׂאוֹת אֶת כָּל הַתְּלָאוֹת הָאֵלוּ בְּלִי כָּל תְּלוּנָה, ­– הֵעִיר ג’וֹן מַנְגֶלְס.

– אִם לֹא אֶשְׁגֶה, אַתָּה מַר פַּגַנֶל, דִבַּרְתָּ
קֹדֶם עַל דְבַר אֵיזֶה כְּפַר, הַנִמְצָא בִּמְקוֹם מִפְגַשׁ
הַנְהָרוֹת?

– כֵּן, דִבַּרְתִּי. הִנֵהוּ כָּאן עַל מַפָּתִי; זֶהוּ
אִיגַרְנָוָגֵי, הַנָתוּן כִּשְׁלֹשָה קִילוֹמֶטְרִים לְמַעְלָה מִמְקוֹם
מִפְגַשׁ הַנְהָרוֹת.

– וּמַדוּעַ זֶה לֹא נָלוּן בְּאוֹתוֹ כְּפָר? אֲנִי
בָּטוּחַ שֶׁהַגְבֶרֶת הֶלֶנָה וּמָרַת מֶרִי תַּסְכֵּמְנָה לַעֲבֹר עוֹד
כִּשְׁלשָׁה קִילוֹמֶטְרִים, וּבִלְבַד שֶׁתּוּכַלְנָה לְבַלוֹת הַלַיְלָה
בְּאֵיזֶה פּוּנְדָק. לוּ יְהֵא אַף גָרוּעַ בְּיוֹתֵר, אַךְ לֹא תַּחַת
כִּפַּת הַשָׁמַיִם.

– בְּפוּנְדָק! ­– קָרָא פַּגַנֶל בְּתִמָהוֹן ­– אַתָּה
רוֹצֶה לִמְצֹא אַכְסַנְיָה בִּכְפָר זִילֶנְדִי! הֲרֵי לֹא תִּמְצָא
אֲפִילוּ בְּאַחַת הַמוֹשָׁבוֹת שֶׁבְּכָאן אַף מָלוֹן פָּשׁוּט אֶחָד אוֹ
בֵּית־מַרְזֵחַ! בְּאִיגַרְנָוָגֵי אֵין מִלְבַד הַבִּקְתּוֹת שֶׁל
הַפְּרָאִים כְּלוּם. וְתַחַת לְחַפֵּשׂ מִקְלָט אֵצֶל הַזִילֶנְדִים
מוֹצֵא אֲנִי, לְהֵפֶךְ, לְנָחוּץ לְהִתְרַחֵק מֵאוֹתוֹ כְּפָר עַד כַּמָה
שֶׁאֶפְשָׁר!

– וּמַדוּעַ? ­– שָׁאַל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.

– חֲבִיבִי הַלוֹרְד, בְּכָל אֲשֶׁר נַאֲמִין פָּחוֹת
לַמָאוֹרִים, יֵיטִיב לָנוּ יוֹתֵר. אֵין אֲנִי יוֹדֵעַ בְּאֵלוּ יְחָסִים
הֵם נִמְצָאִים עַכְשָׁיו עִם הָאַנְגְלִים; אִם הַמֶרֶד כְּבָר שָׁקַט אוֹ
הַמִלְחָמָה עוֹדֶנָה בְּעֶצֶם תָּקְפָּהּ. כָּל זֶה אֵינוֹ יָדוּעַ לָנוּ.
אֶפְשָׁר שֶׁבָּאנוּ לְאֶרֶץ זוֹ בָּרֶגַע הַמְסֻכָּן בְּיוֹתֵר. וְלָכֵן
אֲנִי מוֹצֵא לְנָחוּץ עַד כַּמָה שֶׁאֶפְשָׁר לְהִשְׁתַּמֵט מֵהִפָּגֵשׁ
עִם תּוֹשָׁבֵי הָאָרֶץ. כְּשֶׁנַגִיעַ לִדְרוּרִי תּוּכַלְנָה שָׁם
גְבִירוֹתֵינוּ לְהִנָפֵשׁ בְּבִטָחוֹן גָמוּר.

– אֲנִי תְּמִימַת־דֵעִים עִם יְדִידֵנוּ הַנִכְבָּד, ­–
הוֹדִיעָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה ­– מוּטָב שֶׁנָלוּן עוֹד פַּעַם תַּחַת
כִּפַּת הַשָׁמַיִם, מֵאֲשֶׁר לְסַכֵּן אֶת נַפְשֵׁנוּ וְחַיֵינוּ. לֹא
כֵּן, מֶרִי יַקִירָתִי?

– כַּמוּבָן, גְבִרְתִּי! ­– עָנְתָה מָרַת גְרַנְט.

– טוֹב אֵפוֹא, ­– אָמַר הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן ­– אִם
אַתֶּן מוֹצְאוֹת לְטוֹב יוֹתֵר לָלוּן בַּשָׂדֶה, נַעֲשֶׂה
כִּרְצוֹנְכֶן.

אַחֲרֵי שְׁתֵּי שָׁעוֹת בָּאוּ דִמְדוּמֵי הָעֶרֶב.
הַשֶמֶשׁ הִסְתַּתְּרָה מַהֵר מֵאֲחוֹרֵי הֶהָרִים, בְּהַשְׁאִירָהּ
בָּאֹפֶק רְצוּעַת אַרְגָמָן מֻזְהָבָה, שֶחָזְרָה לְאַט וְדָעֲכָה.

הַתַּיָרִים הֵחִישׁוּ אֶת צַעֲדֵיהֶם, בְּדַעְתָּם, כִּי
הַחשֶׁךְ בָּא בְּחִפָּזוֹן רַב בְּרֹחַב זֶה. צָרִיךְ הָיָה לְהַגִיעַ
לִמְקוֹם מִפְגַשׁ הַנְהָרוֹת עַד לְבוֹא הַחֲשֵׁכָה. מֵהָאֲדָמָה הִתְחִיל
לַעֲלוֹת אֵד עָבֶה, שֶׁאִי־אֶפְשָׁר הָיָה לִרְאוֹת בַּעֲדוֹ כְּלוּם גַם
מִמֶרְחַק צְעָדִים אֲחָדִים, הֵם הִשְׁתַּמְשׁוּ בְּחוּשׁ שְׁמִיעָתָם בִּמְקוֹם חוּשׁ הָרְאִיָה, שֶׁאֵינוֹ מוֹעִיל
בַּחֲשֵׁכָה. וְעַד מְהֵרָה בִּשְׂרָה לָהֶם הֶמְיָה קַלָה שֶׁל מַיִם אֶת
קִרְבַת הַמָקוֹם שֶׁל מִפְגַשׁ הַנְהָרוֹת. הַתַּיָרִים הָלְכוּ
בְּעֵרָנוּת וּזְהִירוּת רַק לְפִי חוּשׁ שְׁמִיעָתָם.

בַּשָׁעָה שְׁמוֹנֶה בְּדִיוּק הִגִיעוּ תַּיָרֵינוּ
לְאוֹתוֹ מָקוֹם, שֶׁוַיְפָּה מִשְׁתַּפֶּכֶת שָׁמָה אֶל וַיְקַטוֹ. גַלֵי
שְׁנֵי הַנְהָרוֹת הַמִתְנַגְשִׁים יַחַד הָמוּ וְהִקְצִיפוּ, מַה שֶׁהָיָה
נִרְאֶה גַם בְּעַד הָעֲרָפֶל הָעַב, שֶׁהִסְפִּיק כְּבָר עֲטוֹת אֶת כָּל
הָעוֹלָם.

­– הִנֵה וַיְקַטוֹ! ­– אָמַר פַּגַנֶל ­– לְאֹרֶךְ הַחוֹף הַיְמָנִי שֶׁל נָהָר זֶה צְרִיכָה לִהְיוֹת הַדֶרֶךְ לְאוֹקְלֶנְד.
– אֶת זֶה נִרְאֶה מָחָר, ­– אָמַר הַמַיוֹר, ­–
וְעַכְשָׁיו צָרִיךְ לְבַקֵשׁ מָקוֹם לָלוּן… אִם לֹא אֶשְׁגֶה, הִנֵה
מִיָמִין נִרְאֵית קְבוּצַת עֵצִים, שֶׁכְּאִלוּ צָצוּ פִּתְאֹם מִן
הָאֲדָמָה, כְּדֵי לָתֵת לָנוּ מִקְלָט תַּחַת צִלָם, הָבָה, נֹאכַל אֶת
אֲרוּחַת־הָעֶרֶב וְנִשְׁכַּב לִישׁוֹן.

– כֵּן, נֹאכַל רַק מַצִיוֹת וּבָשָׂר יָבֵשׁ, מִבְּלִי לְהַצִית מְדוּרָה, ­– אָמַר גְלֶנֶרְוַן.

– כַּמוּבָן, ­– אָמַר הַגִיאוֹגְרָף ­– אֲנַחְנוּ
הִתְגַנַבְנוּ לָבוֹא לְכָאן, וּכְגַנָבִים עָלֵינוּ לָצֵאת מִכָּאן, אֲנִי
שָׂמֵחַ שִׂמְחָה רַבָּה עַל עֲרָפֶל זֶה הָעוֹטֶה אוֹתָנוּ כְּמוֹ
בִּשְׂמִיכָה וּמַעֲלִים אוֹתָנוּ מֵעֵינֵי זָרִים.

בְּשָׁכְבָם תַּחַת הָעֵצִים, אָכְלוּ הַתַּיָרִים
אֲכִילָה אַרְעִית; וִיגֵעִים מְאֹד מֵעֲמַל הַדֶרֶךְ, נִשְׁתַּקְעוּ
בְּשֵׁנָה עֲמֻקָה. בְּבָטְחָם בָּעֲרָפֶל הַסָמִיךְ, לֹא הֶעֱמִידוּ
אֲפִילוּ שׁוֹמְרִים.




פֶּרֶק י: הַנָהָר הַלְאֻמִי


לְמָחֳרַת הַיוֹם הַהוּא בַּבֹּקֶר, בַּעֲלוֹת הַשֶׁמֶשׁ,
הִתְאַבֵּךְ עוֹד הָעֲרָפֶל, אַךְ עַד מְהֵרָה הִתְפַּזֵר וְהַנָהָר
וַיְקַטוֹ נִגְלָה בְּכָל הֲדָרוֹ.

רְצוּעַת אֶרֶץ צָרָה הַמְכֻסָה כֻּלָהּ שִׂיחִים,
נִכְנְסָה וְחָדְרָה בְּשֶׁטַח גָדוֹל אֶל תּוֹךְ הַמַיִם. נִדְמֶה הָיָה
כְּאִלוּ הַמַיִם מְלַטְפִים אוֹתָהּ בְּרַצֵי הַכֶּסֶף לַעֲשׂוֹת לָהּ זֵר
וְאוֹפְפִים אוֹתָהּ בְּקִצְפָּם הַלָבָן.

כְּשֶׁאֵדֵי הָעֲרָפֶל הִתְפַּזְרוּ כָּלִיל, נִרְאֲתָה
עַל הַנָהָר וַיְקַטוּ סִירָה, הַשָׁטָה נֶגֶד הַזֶרֶם. זוֹ הָיְתָה
דוּגִית אֲרֻכָּה כְּעֶשְׂרִים מֶטֶר, רָחְבָּה מֶטֶר וָחֵצִי וְעָמְקָה
כִּמְעַט מֶטֶר, בַּעֲלַת חַרְטוֹם כָּפוּף כְּמוֹ גוֹנְדוֹלָה
וֵנֶצְיָנִית, וְכֻלָהּ הָיְתָה עֲשׂוּיָה מֵאֹרֶן עֲנָק אֶחָד.

תַּחְתִּית הַדוּגִית הָיְתָה מְרֻפֶּדֶת בְּשָׁרָךְ,
בְּסִירָה אֲרֻכָּה זוֹ יָשְׁבוּ אַרְבָּעָה שַׁיָטִים שֶׁחָתְרוּ בַּמַיִם
בַּמְשׁוֹטִים בְּעֹז וּבְמֶרֶץ, וְעַל יַד הַהֶגֶה עָמַד הַגָאי אֶחָד.
זֶה הָאַחֲרוֹן הָיָה פֶּרֶא מִילִידֵי הָאָרֶץ, כְּבֶן אַרְבָּעִים
וְחָמֵשׁ, גְבַהּ קוֹמָה, רְחַב־חָזֶה, בַּעַל גוּף שְׁרִירִי וְיָדַיִם
וְרַגְלַיִם חֲזָקוֹת. מִצְחוֹ הֶחָרוּשׁ קְמָטִים, מַבָּטוֹ הַפִּרְאִי,
הַבָּעַת פָּנָיו הַזוֹעֲפוֹת ­– כָּל זֶה הוֹסִיף לוֹ מַרְאֶה נוֹרָא
וְאָיֹם. מִנְחִירֵי אַפּוֹ הַנִשְׁרִי נִמְשְׁכוּ שְׁנֵי חֲצָאֵי
עִגוּלִים שְׁחוֹרִים שֶׁהִקִיפוּ אֶת עֵינָיו הַכְּתֻמוֹת, וְאָבְדוּ
בְּתוֹךְ הַשְׂעָרוֹת הַסְמִיכוֹת שֶׁעַל מִצְחוֹ. פִּיו וְסַנְטֵרוֹ הָיוּ
מְקֻשָׁטִים בִּרְצוּעוֹת מְנֻמָרוֹת וְכָכָה הָיָה מְקֻשָׁט גַם חֲצִי
חָזֵהוּ. בְּאָדָם זֶה אֶפְשָׁר הָיָה לְהַכִּיר מִיָד אֶת הַמַנְהִיג
הַתַּקִיף וְהָאַדִיר.

כְּתֹבֶת־הַקַעֲקַע שֶׁל הַזִילֶנְדִים, הַנִקְרֵאת
בִּלְשׁוֹנָם מוֹקוֹ, מְשַׁמֶשֶׁת סִימָן שֶׁל מַעֲלָה גְדוֹלָה
וַאֲצִילוּת. לְקַעֲקֵעַ אֶת בְּשָׂרוֹ רַשָׁאי רַק זֶה, שֶׁהִצְטַיֵן
בַּמִלְחָמָה. הָעֲבָדִים וּבְנֵי הַמַעֲמָד הַנָמוּךְ שֶׁל
יְלִידֵי־הָאָרֶץ, אֵין לָהֶם הַזְכוּת הַזֹאת. הַמַנְהִיגִים
הַמִצְטַיְנִים בִּגְבוּרָתָם נִכָּרִים מִיָד עַל־פִּי צִיוּרֵי
הַקַעֲקַע. עַל־פִּי־רֹב מְקַעְקְעִים צוּרוֹתֵיהֶן שֶׁל חַיוֹת שׁוֹנוֹת.
אֲחָדִים מֵהֶם מְבִיאִים אֶת עַצְמָם גַם חָמֵשׁ פְּעָמִים לְנִתּוּחַ
מְעַנֶה זֶה, הַכָּרוּךְ בִּכְאֵב גָדוֹל. כְּכָל שֶׁהַפֶּרֶא נִכְבָּד
יוֹתֵר, גוּפוֹ מְנֻמָר וּמְיֻפֶּה יוֹתֵר.

דְיוּרְוִיל הִשְׁאִיר לָנוּ צִיוּר מְעַנְיֵן עַל אֹדוֹת
הַמִנְהָג הַזֶה. הוּא מֵעִיר בְּצֶדֶק, שֶׁלְ“מוֹקוֹ” יֵשׁ אוֹתוֹ עֵרֶך
שֶׁיֵשׁ לְצִיוּרֵי הַיִחוּס שֶׁל הָאֲצִילִים שֶׁלָנוּ. הַהֶבְדֵל הוּא
רַק בָּזֶה, שֶׁתָּאֲרֵי הַכָּבוֹד אֵצֶל הָאֵירוֹפָּאִים מַרְאִים
עַל־פִּי־רֹב רַק עַל מִפְעָלָיו וְעֶרְכּוֹ שֶׁל אוֹתוֹ אִישׁ, שֶׁלוֹ
נִתְּנוּ בַּפַּעַם הָרִאשׁוֹנָה, וְאַחַר־כָּךְ הֵם עוֹבְרִים בִּירוּשָׁה
גַם לְמִי שֶׁאֵינוֹ רָאוּי לָזֶה, אֲבָל הַ“מוֹקוֹ” נִתָּן רַק בְּעַד
מִפְעָל עַצְמִי וְאֵינוֹ עוֹבֵר בִּירוּשָׁה.

מִלְבַד זֶה יֵשׁ לַקַעֲקַע עוֹד יִתְרוֹן, שֶׁהָעוֹר
מִתְקַשֶׁה עַל יָדָיו וְאֵינוֹ מַרְגִישׁ אֶת הַשְׁפָּעַת
הַטֶמְפֶּרָטוּרָה וְאֶת עֲקִיצוֹת הַיַתּוּשִׁים.

­– זֶה שֶׁנָהַג בְּהֶגֶה הַסִירָה צָרִיךְ לִהְיוֹת אִישׁ
מְפֻרְסָם, כִּי הָעֶצֶם הַחַדָה שֶׁשִׁמְשָׁה מַכְשִׁיר לְמַעֲשֵׂה
הַקַעֲקַע, עָבְרָה חָמֵשׁ פְּעָמִים עַל פָּנָיו וְחָרְשָׁה בָּהֶן
תְּלָמִים עֲמֻקִים וּצְפוּפִים. זֶה הָיָה סִימָן שֶׁהַמַנְהִיג הַזֶה
הִצְטַיֵן חָמֵשׁ פְּעָמִים וְקִבֵּל אֶת גְמוּלוֹ בְּמִסְפָּר זֶה. לֹא
לְחִנָם הִבִּיעוּ פָּנָיו גַאֲוָה וְגֹדֶל־לְבָב.

עַל הַפֶּרֶא הָיְתָה תְּלוּיָה גְלִימָה רְחָבָה,
מְקֻשָׁטָה בְּקָצֶהָ בְּעוֹר כְּלָבִים. וְגְלִימָה זוֹ הָיְתָה
מְלֻכְלָכָה בְּדָם, שֶׁשָׁפַךְ בְּעָלֶיהָ בְּמִלְחַמְתּוֹ הָאַחֲרוֹנָה.
עַל יָדוֹ הָיָה מֻנָח רוֹבֶה אַנְגְלִי וּ“פַּטֹוֹ־פַּטוּ”, מִין גַרְזֶן
בַּעַל פִּיפִיוֹת.

לְמוּלוֹ יָשְׁבוּ תִּשְׁעָה חַיָלִים, מְזֻיָנִים מִכַּף
רַגְלָם עַד קָדְקָדָם בַּעֲלֵי פָּנִים מַבִּיעוֹת פְּרָאוּת, וַעֲטוּפִים
בִּגְלִימוֹת. הֵם יָשְׁבוּ בְּלִי נוֹעַ כְּפִסְלֵי אֶבֶן. אֲחָדִים מֵהֶם
סָבְלוּ הַרְבֵּה מֵהַפְּצָעִים שֶׁנִפְצְעוּ זֶה לֹא כְּבָר, אֲבָל
בִּגְבוּרָה וּבְאֹמֶץ־לֵב הִבְלִיגוּ עַל כְּאֵבָם.

לְרַגְלֵי הַלוֹחֲמִים רָבְצוּ שְׁלֹשָׁה כְּלָבִים
פְּרָאִים. הַשַׁיָטִים הָיוּ, כַּנִרְאֶה, מְשָׁרְתֵי הַמַנְהִיג אוֹ
עֲבָדָיו.

הַסִירָה שָׁטָה בְּחִפָּזוֹן נֶגֶד הַזֶרֶם, לַמְרוֹת
הַמִסְפָּר הָרַב שֶׁל הַיוֹשְׁבִים בָּהּ. מִלְבַד הָאֲנָשִׁים
הָאֲמוּרִים לְעֵיל, נִמְצְאוּ בָּהּ עוֹד עֲשָׂרָה שְׂבוּיִים
אֵירוֹפָּאִים, שֶׁרַגְלֵיהֶם הָיוּ קְשׁוּרוֹת בְּשַׁלְשְׁלָאוֹת, אַךְ
יְדֵיהֶם הָיוּ חָפְשִׁיוֹת.

אֵלֶה הָיוּ הַלוֹרְד וְהַגְבֶרֶת גְלֶנֶרְוַן, מֶרִי
וְרוֹבֶּרְט גְרַנְט, הַמַיוֹר, זַ’ק פַּגַנֶל, אוֹלְבִּינֶט, ג’וֹן
מַנְגֶלְס, וִילְסוֹן וּמְיוּלְרֶדִי.

וְהַדָבָר אֵירַע לָהֶם בְּאֹפֶן כָּזֶה: מֻטְעִים עַל
יְדֵי הָעֲלָטָה וְהָעֲרָפֶל, חָנוּ יְדִידֵינוּ בְּדִיוּק בְּקֶרֶב
מַחֲנֵה יְלִידֵי־הָאָרֶץ. בַּחֲצוֹת הַלַיְלָה שָׁבוּ אֶת כֻּלָם
וְהֶעֱבִירוּם אֶל הַדוּגִית. מִתְּחִלָה לֹא יָכְלוּ גַם לְהָבִין אֶת
הַנַעֲשֶׂה אִתָּם. הַפְּרָאִים הִתְיַחֲסוּ אֲלֵיהֶם בְּטוֹב, שָׁלְלוּ
רַק אֶת הַיְכֹלֶת לְהִתְנַגֵד וּלְהָגֵן עַל נַפְשָׁם. כָּל כְּלֵי
נִשְׁקָם הָיוּ עַכְשָׁיו בִּידֵי הַפְּרָאִים.

יְלִידֵי־הָאָרֶץ תִּבְּלוּ אֶת שִׂיחָתָם בֵּינָם לְבֵין
עַצְמָם בְּמִלִים אַנְגְלִיוֹת אֲחָדוֹת. מִן הַמִלִים הַמְעַטוֹת הָאֵלוּ
אֶפְשָׁר הָיָה לְהָבִין, שֶׁהַצָבָא שֶׁעָלָיו נִמְנוּ הַפְּרָאִים
הָאֵלֶה, נִגַף בַּמִלְחָמָה וְנָפוֹץ לְכָל עֵבֶר. וְרַק הֵם נִמְלְטוּ
אֶל הַנָהָר וַיְקַטוֹ. הַמַנְהִיג שֶאָחַז בַּהֶגֶה נָסוֹג אָחוֹר רַק
אַחֲרֵי הִתְנַגְדוּת עַקְשָׁנִית. בְּעֵת הַמִלְחָמָה נָפְלוּ כִּמְעַט
כָּל לוֹחֲמָיו הַטוֹבִים בְּיוֹתֵר. עַכְשָׁיו רָצָה הַמַנְהִיג לְהוֹצִיא
קוֹל קוֹרֵא לַשְׁבָטִים הַיוֹשְׁבִים עַל הַחוֹף וּלְהִתְאַחֵד עִם
וִילְיֶם טוֹמְפְּסוֹן הַבִּלְתִּי־נִכְנָע, שֶׁעוֹד נִלְחַם בִּגְבוּרָה
עִם הָאַנְגְלִים.

שֵׁם הַמַנְהִיג הַזֶה הָיָה, קַאִי־קוּמוּ, שֵׁם
הַמְבַשֵׂר רַע בִּלְשׁוֹן הַמָאוֹרִים, כִּי פֵּירוּשׁוֹ לְפִי
מַשְׁמָעוּת הַמִלִים הוּא: “זֶה, שֶׁאוֹכֵל אֶת אוֹיְבָיו”. הוּא הָיָה
אַכְזָר וְעָרִיץ, כְּשֵׁם שֶׁהָיָה אַמִיץ וְגִבּוֹר.

שְׁמוֹ שֶׁל מַנְהִיג זֶה הָיָה יָדוּעַ הֵיטֵב
לַשִׁלְטוֹנוֹת הָאַנְגְלִיִים, וְשַׂר־הַפֶּלֶךְ קָבַע פְּרָס גָדוֹל
בְּעַד רֹאשׁוֹ.

הַצָרָה בָּאָה עַל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן וּבְנֵי
לִוְיָתוֹ דַוְקָא בְּאוֹתָהּ שָׁעָה. שֶׁהָיוּ כְּבָר בְּטוּחִים שֶׁעוֹד
מְעַט וְיַשִׂיגוּ בְּלִי כָּל מִכְשוֹל אֶת הַנָמָל הַמְקֻוֶה אוֹקְלֶנְד,
שֶׁמִמֶנוּ יַחְזְרוּ לְאֵירוֹפָּה. מִי שֶׁהִבִּיט עַל פָּנָיו
הַשְׁלֵווֹת, לֹא יָכוֹל לָדַעַת אֶת הַיֵאוּשׁ הַגָדוֹל הַמִסְתַּתֵּר
בְּמַעֲמַקֵי לִבּוֹ בְּמִקְרִים כָּאֵלֶה עָמַד הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן
תָּמִיד עַל הָרָמָה הַמַתְאִימָה לוֹ. הוּא הֵבִין הֵיטֵב שֶׁעָלָיו
לִהְיוֹת לְמִשְׁעָן וּלְמוֹפֵת לְאִשְׁתּוֹ וְלַחֲבֵרָיו, הוּא הָיָה
מוּכָן לְהַקְרִיב בְּלִי כָּל תְּלוּנָה אֶת חַיָיו הוּא, לוּ רַק יָכֹל
לְהַצִיל בָּזֶה אֶת אֵלֶה שֶׁנוֹאֲשׁוּ לְגַמְרֵי. הוּא בָּטַח
בֵּאלֹהִים. כִּי לֹא יִתֵּן אוֹתוֹ וְאֶת בְּנֵי לִוְיָתוֹ בִּידֵי
מְרֵעִים וְגַם לֹא קָבַל עַל אוֹתָהּ סִבָּה. שֶׁהֱבִיאַתְהוּ לְאֶרֶץ
פִּרְאִית זוֹ.

חֲבֵרָיו הָיוּ מַתְאִימִים לוֹ. גַם הֵם עָשׂוּ
כְּמַעֲשֵׂהוּ וְלֹא גִלוּ אֶת יֵאוּשָׁם וְהָיוּ שְׁלֵוִים כָּמוֹהוּ.
כֻּלָם הִתְיַחֲסוּ בְּשִׁוְיוֹן־רוּחַ לַפְּרָאִים שֶׁיָשְׁבוּ לְמוּלָם.
מַה שֶׁנַעֲשֶׂה בְּלִבָּם ­– רָאָה רַק אֱלֹהִים לְבַדוֹ.

זוֹ הָיְתָה הַתַּחְבּוּלָה הַיְחִידָה לַעֲשׂוֹת רשֶׁם
עַל הַפְּרָאִים שֶׁהֵם כֻּלָם, וְהַמָאוֹרִים בִּפְרָט, בַּעֲלֵי גַאֲוָה
פְּנִימִית וַחֲשִׁיבוּת עַצְמִית. קְרִירוּת־רוּחַ וְאֹמֶץ־לֵב מְבִיאִים
אוֹתָם לִידֵי רִגְשֵׁי כָּבוֹד. גְלֶנֶרְוַן יָדַע זֹאת וּבְהֶתְאֵם לָזֶה
הִתְנַהֵג.

בִּרְאוֹתוֹ שֶׁהֵם שׁוֹמְעִים מְעַט אַנְגְלִית, הֵעֵז
הַלוֹרְד לִשְׁאֹל אֶת הַמַנְהִיג מַהוּ הַגוֹרָל הַצָפוּי לוֹ
וְלַחֲבֵרָיו.

בִּפְנוֹתוֹ לְקַאִי־קוּמוּ, סִנֵן דֶרֶךְ שִׁנָיו בִּקְרִירוּת־רוּחַ אֶת הַמִלִים:
­לְאָן אַתָּה מוֹלִיךְ אוֹתָנוּ, הַמַנְהִיג?

קַאִי־קוּמוּ הֵעִיף עָלָיו מֶבָּט קַר וְחַד כְּפֶלֶד וְלֹא עָנָה דָבָר.

­– מַהִי דַעְתְּךָ לַעֲשוֹת אִתָּנוּ? ­– הוֹסִיף
הַלוֹרְד לִשְׁאֹל בְּלִי פַּחַד. עֵינֵי קַאִי־קוּמוּ הִבְרִיקוּ בְּאֵשׁ
זוֹעֶפֶת.

– לְהַחְלִיף אוֹתְךָ, אִם יַחְפְּצוּ לְקַחְתְּךָ; לְהָרְגְךָ ­– אִם אֵינְךָ דָרוּשׁ לְשׁוּם אָדָם, ­– עָנָה.

גְלֶנֶרְוַן לֹא הוֹסִיף לִשְׁאֹל, אֲבָל בְּקִרְבּוֹ
הִתְעוֹרְרָה שׁוּב הַתִּקְוָה. בְּוַדַאי נָפְלוּ בִּידֵי הָאַנְגְלִים
מַנְהִיגִים מָאוֹרִים אֲחָדִים, וְהֵם חָפְצוּ לְהוֹצִיאָם לַחָפְשִׁי עַל
יְדֵי חִלוּפִים. הַהַצָלָה הָיְתָה עוֹד בְּגֶדֶר הָאֶפְשָׁרוּת.
וְהָרַעְיוֹן לַחֲזֹר לְאֵירוֹפָּה יָכֹל עוֹד לְהִתְגַשֵׁם.

בֵּינְתַיִם וְהַסִירָה הִמְשִׁיכָה אֶת דַרְכָּהּ וְהוֹסִיפָה לָשׁוּט בִּמְהִירוּת בְּמַעֲלֵה הַנָהָר.

פַּגַנֶל עַל־פִּי טִבְעוֹ הַבִּלְתִּי קָבוּעַ, הַמְדַלֵג
מִקִיצוֹנִיוּת אַחַת אֶל הַשְׁנִיָה, נִדְהַם מְאֹד בְּעֵת נָפְלוֹ
בַּשְׁבִי וְרוּחוֹ נָפְלָה לְגַמְרֵי, אֲבָל עַכְשָׁיו הִתְעוֹרֵר. לְפִי
דַעְתּוֹ עָשׂוּ אִתָּם הַמָאוֹרִים חֶסֶד גָדוֹל בָּזֶה, שֶׁקִבְּלוּ עַל
עַצְמָם לַהֲבִיאָם אֶל צְבָא הֶחָלוּץ הָאַנְגְלִי, בְּשַׁחְרְרָם אוֹתָם
בְּאֹפֶן כָּזֶה מֵעֲמַל הַדֶרֶךְ לָלֶכֶת רַגְלִי.

כְּשֶׁשָׁקְטָה סַעֲרַת רוּחוֹ עַל יְדֵי הָרַעְיוֹן
הַזֶה, פָּרַשׂ הַגִיאוֹגְרָף אֶת מַפָּתוֹ וְהִתְחִיל לְעַיֵן בָּהּ
וּלְהִתְבּוֹנֵן אֶל זֶרֶם הַוַיְקַטוֹ.

הַגָבֶרֶת הֶלֶנָה וּמֶרִי גְרַנְט, בְּכָבְשָׁן אֶת
פַּחְדָן בְּלִבָּן, שׂוֹחֲחוּ בְּלַחַשׁ עִם גְלֶנֶרְוַן עַל עִנְיָנִים
שׁוֹנִים.

וַיְקַטוֹ הוּא נָהָר לְאֻמִי לְתוֹשָׁבֵי נְיוּ־זִילֶנְד.
הַמָאוֹרִים מִתְגָאִים בּוֹ וְשׁוֹמְרִים עָלָיו בְּקַנָאוּת. בְּדֶרֶךְ
זִרְמוֹ מַשְׁקֶה הַוַיְקַטוֹ אֶת הַמְקוֹמוֹת הַטוֹבִים בְּיוֹתֵר שֶׁל
הָאִי הַצְפוֹנִי, הָחֵל מִמְדִינַת וֶלִינְגְטוֹן וְכָלֵה בִּמְדִינַת
אוֹקְלֶנְד. אֶת שְׁמוֹ שֶׁל נָהָר זֶה סִגְלוּ לָהֶם כָּל שִׁבְטֵי
הַחוֹף, שֶׁהִתְאַחֲדוּ כֻּלָם לְהָגֵן עַל חֵרוּתָם. בְּמֵימֵי נָהָר זֶה
עוֹד לֹא חָלוּ יְדֵי הָאֵירוֹפָּאִים, שֶׁאַךְ מְעַט מְאֹד מֵהֶם הֵעֵזוּ
לַעֲבֹר בָּהֶם. לְיַד מוֹצָא נָהָר זֶה עוֹד לֹא הָיָה אַף אֶחָד
מֵהֶם.

פַּגַנֶל יָדַע שֶׁזֶהוּ מִקְדָשׁ לְאֻמִי, הוּא יָדַע גַם
זֹאת, שֶׁאַף חוֹקֵר אֵירוֹפָּאִי אֶחָד עוֹד לֹא עָבַר הָלְאָה מִמְקוֹם
הִתְאַחֲדוּת נָהָר זֶה עִם הַוַיְפָּה.

הוּא רָצָה לָדַעַת עַד לְאֵיזֶה מָקוֹם יוֹלִיךְ
קַאִי־קוּמוּ אֶת שְׁבוּיָיו. הַגִיאוֹגְרָף לֹא הָיָה יָכוֹל בְּשׁוּם
אֹפֶן לִמְצֹא זֹאת, לוּלֵא נִמְשְׁכָה תְּשׂוּמַת לִבּוֹ אֶל הַמִלָה
“טוֹפּוֹ”, שֶׁנִשְׁנְתָה פְּעָמִים אֲחָדוֹת בְּשִׂיחָתוֹ שֶׁל הַמַנְהִיג
עִם חַיָלָיו.

בְּהִתְבּוֹנְנוֹ בַּמַפָּה רָאָה שֶׁמִלָה זוֹ מְכֻוֶנֶת
לַיְאוֹר הַגָדוֹל הַיָדוּעַ בְּסִפְרֵי הַזִכְרוֹנוֹת שֶׁל
הַגִיאוֹגְרָפִים, וְהַנִמְצָא בַּחֵלֶק הַהֲרָרִי שֶׁל הָאִי בַּקָצֶה
הַדְרוֹמִי שֶׁל מְדִינַת אוֹקְלֶנְד. הַנָהָר וַיְקַטוֹ יוֹצֵא מִן
הַיְאוֹר הַזֶה.

כְּדֵי שֶׁלֹא יָבִינוּ הַפְּרָאִים, פָּנָה פַּגַנֶל אֶל
ג’וֹן מַנְגֶלְס בְּצָרְפַתִּית וּבִקְשׁוֹ לִקְבֹּעַ אֶת מְהִירוּת
מַהֲלָכָהּ שֶׁל הַסִירָה.

­חֲמִשָׁה קִילוֹמֶטְרִים לְשָׁעָה, ­– הֵשִׁיב רַב־הַחוֹבֵל.
– בְּאֹפֶן כָּזֶה, ­– אָמַר הַגִיאוֹגְרָף, ­– אִם בַּלַיְלָה לֹא נָשׁוּט, יֶאֱרַךְ שֵׁיטֵנוּ אַרְבָּעָה יָמִים.

– וְאֵיפֹה נִמְצָא צְבָא הֶחָלוּץ הָאַנְגְלִי? ­– שָׁאַל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן,

– זֶה קָשֶׁה לֵאמֹר, ­– עָנָה פַּגַנֶל. ­– לִי נִדְמֶה
שֶׁהַמִלְחָמָה הִיא בִּמְדִינַת טָרָנָקִי. יֵשׁ לְשַׁעֵר, שֶׁצִבְאוֹת
אַנְגְלִיָה נִמְצָאִים עַל חוֹפֵי הַיְאוֹר, שֶׁשָׁם נִמְצָא מֶרְכָּז
הַמִתְקוֹמְמִים.

– אִלוּ הָיָה הַדָבָר כָּךְ, הָיִינוּ צְרִיכִים לְהוֹדוֹת לָאֵל עַל חַסְדוֹ זֶה! ­­– הֵעִירָה הַגְבֶרֶת הֶלְנָה.

הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן הִבִּיט בְּעֶצֶב אֶל אִשְׁתּוֹ
וְאֶל מֶרִי גְרַנְט, שֶׁנִמְסְרוּ בִּידֵי פְּרָאִים עֲרִיצִים, רָחוֹק
מִכָּל הָעוֹלָם הַנָאוֹר. אֲבָל הוּא הִבְחִין שֶׁקַאִי־קוּמוּ מַשְׁגִיחַ
עָלָיו וּמִתְבּוֹנֵן בּוֹ, וְלֹא רָצָה לְהַרְאוֹת לְמַנְהִיג הַפְּרָאִים
שֶׁאַחַת הַשְׁבוּיוֹת יְקָרָה לוֹ בְּיוֹתֵר, לָכֵן הֶעֱבִיר אֶת מֶבָּטֵי
עֵינָיו לְצַד אַחֵר וְהֶעֱמִיד שׁוּב פָּנִים רְצִינִיוֹת הַמַבִּיעוֹת
שִׁוְיוֹן־רוּחַ.

הַסִירָה שָׁטָה מִבְּלִי לְהִתְעַכֵּב. בְּכָל הַנָהָר
לֹא הָיְתָה נִרְאֵית שׁוּם סִירָה אַחֶרֶת. בִּקְתּוֹת אֲחָדוֹת הֲרוּסוֹת
לַחֲצָאִין הֵעִידוּ שֶׁבְּאֶרֶץ זוֹ הִתְחוֹלְלָה הַמִלְחָמָה בְּכָל
מוֹרָאֶיהָ. הַשָׂדוֹת הָיוּ עֲזוּבִים, כָּל הַחֶבֶל כְּאִלוּ מֵת
וְחָרֵב. רַק הָעוֹפוֹת הֶחֱיוּ מְעַט מִדְבָּר שׁוֹמֵם וְעָגוּם
זֶה.

עַל מַפַּת פַּגַנֶל, נִמְצָא עַל הַחוֹף הַשְׂמָאלִי שֶׁל
הַנָהָר, בְּמֶרְחַק חֲמִשָׁה־עָשָׂר קִילוֹמֶטֶר מֵאוֹתוֹ מָקוֹם שֶׁבּוֹ
נָפְלוּ יְדִידֵינוּ בַּשְׁבִי, ­– הַכְּפָר קִירִי־קִירִירוּאַ.
הַגִיאוֹגְרָף חָשַׁב שֶׁקַאִי־קוּמוּ יִתְעַכֵּב בַּכְּפָר הַזֶה, אֲבָל
חָשַׁב וְטָעָה. הַסִירָה עָבְרָה וְחָלְפָה הָלְאָה.

לְעֻמַת זֶה צִוָה הַמַנְהִיג, בְּעָבְרָם עַל יַד
הַמָקוֹם הַהוּא, לָתֵת לַשְׁבוּיִים אֹכֶל מִמְזוֹנָם שֶׁהָיָה אִתָּם,
בָּהּ־בַּשָׁעָה שֶׁהוּא וּבְנֵי לִוְיָתוֹ אָכְלוּ אֶת שָׁרְשֵׁי
הַשָׁרָךְ הַרְאוּיִים לַאֲכִילָה וּבֻלְבּוּסִים.

בַּשָׁעָה שָׁלֹש אַחֲרֵי הַצָהֳרַיִם עָבְרָה הַסִירָה
לְיַד שַׁלְשֶׁלֶת הֶהָרִים הַגְבוֹהִים פּוֹקָרוּאָה. עַל אֲחָדִים מִן
הֶהָרִים הָאֵלֶה נִרְאוּ חֳרָבוֹת שֶׁל מְצוּדוֹת עַתִּיקוֹת, שֶׁנִבְנוּ
עַל יְדֵי מְהַנְדְסִים מָאוֹרִיִים.

הַשֶׁמֶשׁ יָרְדָה כְּבָר וְעָמְדָה בְּשִׁפּוּלֵי
הָאֹפֶק, כְּשֶׁהַדוּגִית הִגִיעָה לְבַסוֹף אֶל הַחוֹף, הַזָרוּעַ
אַבְנֵי־סְפוֹג, הַנִגְרָפוֹת לְכָאן עִם מֵימֵי הַוַיְקַטוֹ הַיוֹצְאִים
מֵחֵיק הָרֵי גַעַשׁ.

מָקוֹם זֶה הַמֻקָף מִסָבִיב עֵצִים רָמִים וַעֲנֵפִים,
הָיָה נוֹחַ וְטוֹב לַחֲנָיָה. קַאִי־קוּמוּ פָּקַד לְהוֹצִיא אֶת
הַשְׁבוּיִים אֶל הַחוֹף, אַךְ לִכְפּוֹת קֹדֶם אֶת יְדֵי
הַגְבָרִים.

עוֹד בְּרֵאשִׁית שִׁבְיָם, בְּטֶרֶם שֶׁקַאִי־קוּמוּ
הִבִּיעַ אֶת חֶפְצוֹ לְהַחְלִיף אֶת הַשְׁבוּיִים, נוֹעֲצוּ גְלֶנֶרְוַן
וּמַנְגֶלְס חֶרֶשׁ, אוּלַי יוּכְלוּ לְהִמָלֵט בַּלַיְלָה בִּשְׁעַת
חֲנָיָתָם, אֲבָל אַחֲרֵי הַשִׂיחָה הַקְצָרָה שֶׁל הַלוֹרְד הָאַנְגְלִי
עִם נְגִיד הַזִילֶנְדִים, רָאוּ שֶׁטוֹב לָהֶם יוֹתֵר לְחַכּוֹת
בְּסַבְלָנוּת לְתוֹצְאוֹת הַמַשָׂא וּמַתָּן שֶׁל הַפְּרָאִים עִם
הָאַנְגְלִים. עַל יְדֵי הַחִלוּפִּים הָיְתָה לָהֶם תִּקְוָה יוֹתֵר
גְדוֹלָה לְהַצָלָה מֵאֲשֶׁר לְהִמָלֵט בְּאֶרֶץ זָרָה לָהֶם לְגַמְרֵי.
וְכִי מַה יָכְלוּ לַעֲשׂוֹת עֲשָׂרָה אֲנָשִׁים בִּלְתִּי מְזֻיָנִים
נֶגֶד שְׁלֹשִים פְּרָאִים מְזֻיָנִים וַעֲרִיצִים?

בַּבֹּקֶר הַשְׁכֵּם הִמְשִׁיכָה הַסִירָה אֶת דַרְכָּהּ.
בַּשָׁעָה עֶשֶׂר עָמְדָה לִזְמַן קָצָר לְיַד שֶׁפֶךְ אַחַד הַפְּלָגִים
הַנוֹפֵל לְתוֹךְ הַוַיקַטוֹ מִצַד יָמִין. כָּאן נִסְפְּחָה לְסִירַת
קַאִי־קוּמוּ עוֹד סִירָה אַחַת וּבָהּ עֲשָׂרָה פְּרָאִים. הַחַיָלִים
בֵּרְכוּ אִישׁ אֶת אָחִיו בְּבִרְכַת “אָאִירֶה מָרָה” שֶׁפֵּירוּשָׁהּ:
“הֱיֵה שָׁלוֹם”. וּשְׁתֵּי הַסִירוֹת שָׁטוּ הָלְאָה לְדַרְכָּם. חַיָלִים
אֵלֶה נִמְלְטוּ אֶל נָכוֹן זֶה עַכְשָׁיו מִשְׂדֵה הַקְרָב. זֹאת אֶפְשָׁר
הָיָה לְהַכִּיר בְּבִגְדֵיהֶם הַבָּלִים וְהַקְרוּעִים, בְּנִשְׁקָם
שֶׁטִפְטֵף דָם וּבַפְּצָעִים שֶׁעוֹד לֹא נָגְלְדוּ וְנִרְאוּ מִתּוֹךְ
בִּגְדֵיהֶם הַקְרוּעִים. אֲנָשִׁים אֵלֶה הָיוּ קוֹדְרִים וּמַחֲרִישִׁים.
בְּשִׁוְיוֹן רוּחָם, לֹא שָׂמוּ לֵב כְּלָל אֵל הָאֵירוֹפָּאִים, כְּאִלוּ
לֹא הָיוּ כָּאן כְּלָל.

בַּצָהֳרַיִם נִרְאוּ בִּפְאַת מַעֲרָב גִבְעוֹת
מָאוּנַג־טוֹטָרִי. שְׁפֵלַת הַוַיְקַטוֹ הִתְחִילָה לְהִתְכַּוֵץ. זֶרֶם
הַנָהָר הַנִלְחָץ מִשְׁנֵי עֲבָרָיו בֵּין הֶהָרִים, נַעֲשָׂה מָהִיר
יוֹתֵר וּלְאַט־לְאַט נֶהְפַּךְ לְזֶרֶם גוֹעֵשׁ וְרוֹעֵשׁ. תּוֹדוֹת
לְכֹחָם וּזְרִיזוּתָם שֶׁל הַשַׁיָטִים, שֶׁהֵקֵלוּ לָהֶם אֶת עֲבוֹדָתָם
הַקָשָׁה בְּזַמְרָם אֵיזֶה שִׁיר מוֹנוֹטוֹנִי, הֶחֱלִיקוּ הַסִירוֹת
בִּמְהִירוּת עַל פְּנֵי הַגַלִים הַמַקְצִיפִים. אֲבָל עַד מְהֵרָה
הִתְרָחֵב שׁוּב עֲרוּצוֹ שֶׁל הַנָהָר, וְשׁוּב זָרַם לוֹ בִּמְנוּחָה
וְשֶׁקֶט בְּתוֹךְ מִישׁוֹר נֶהְדָר.

בָּעֶרֶב צִוָה קַאִי־קוּמוּ לְהִתְעַכֵּב לְרַגְלֵי
הֶהָרִים. הַחַיָלִים מִשְׁתֵּי הַסִירוֹת עָשׂוּ אֶת כָּל הַהֲכָנוֹת
לְלִינָה וְהִבְעִירוּ מְדוּרוֹת תַּחַת הָעֵצִים.

הַמַנְהִיג שֶׁל הַסִירָה הַשְׁנִיָה הִתְקָרֵב
בִּצְעָדִים אִטִיִים אֶל קַאִי־קוּמוּ, שִׁפְשֵׁף אֶת אַפּוֹ בְּאַפּוֹ
שֶׁל זֶה הָאַחֲרוֹן וְכֹה בֵּרְכוּ אִישׁ אֶת אָחִיו לְשָׁלוֹם.

לַשְׁבוּיִים קָבְעוּ מָקוֹם בְּאֶמְצַע הַמַחֲנֶה וּבְשֶׁבַע עֵינַיִם הִשְׁגִיחוּ עֲלֵיהֶם.

כְּשֶׁאַךְ עָלָה הַשַׁחַר, שָׁטוּ שְׁתֵּי הַסִירוֹת
הָלְאָה עַל פְּנֵי הַוַיְקַטוֹ. מֵהַיוּבַלִים הַמִשְׁתַּפְּכִים לְתוֹכוֹ
הִתְחִילוּ לְהִלָווֹת סִירוֹת חֲדָשׁוֹת מְלֵאוֹת חַיָלִים נִמְלָטִים,
שֶׁנֶחְפְּזוּ לְהִסְתַּתֵּר בְּתוֹךְ הַכְּפָר. כִּמְעַט כֻּלָם הָיוּ
דַלִים וְרָזִים, רַק עֵינֵיהֶם הִבִּיטוּ בְּגָאוֹן, בְּאֹמֶץ־לֵב
וּבְאִיוּם.

אֲחָדִים מֵהֶם הִתְחִילוּ לָשִׁיר אֶת הַהִימְנוֹן
הַפַּטְרִיוֹטִי וְהַמָלֵא סוֹד: “פִּיחֶה”, הַמַתְחִיל בְּמִלִים
אֵלוּ;

"פַּפַּדַטִי וַטִי טִידִי.

מִי דוּנְגַה נֵי…"

לְקוֹל הִימְנוֹן זֶה הָיוּ הַמָאוֹרִים מוּכָנִים לָצֵאת
לְהִלָחֵם נֶגֶד כָּל הָעוֹלָם. לְקוֹלָם הֶחָזָק וְהַמְצַלְצֵל שֶׁל
הַמְזַמְרִים עָנָה הֵד הֶהָרִים הַסְמוּכִים.

אַחֲרֵי כָּל בַּיִת וּבַיִת מִן הַשִׁיר הַזֶה הְכּוּ
הַחַיָלִים בְּאֶגְרוֹפֵיהֶם עַל לִבָּם וּבְמַקְהֵלָה גָמְרוּ אֶת
הַמִלִים הָאַחֲרוֹנוֹת.

בָּעֶרֶב חָנָה קַאִי־קוּמוּ עִם מַחֲנֵהוּ לֹא רָחוֹק מִן הָאֲגָם טוֹפּוֹ, שֶׁמִמֶנוּ יוֹצֵא הַוַיְקַטוֹ.

לְמָחֳרָת הִכִּיר פַּגַנֶל עַל הַחוֹף הַיְמָנִי אֶת
הָהָר טַבָּרָה, הַמִתְרוֹמֵם לְגֹבַהּ שֶׁל תְּשַׁע מֵאוֹת מֶטֶר מֵעַל
פְּנֵי הַיָם. בַּצָהֳרַיִם נִכְנְסוּ הַסִירוֹת אֶל תּוֹךְ הָאֲגָם
טוֹפּוֹ. יְלִידֵי־הָאָרֶץ קִבְּלוּ אוֹתָם בִּקְרִיאוֹת שֶׁל שִׂמְחָה,
בַּהֲגִיעָם בְּמִין מַטְלִית, שֶׁהִתְנוֹסְסָה עַל אַחַת הַבִּקְתּוֹת:
זֶה הָיָה הַדֶגֶל הַלְאֻמִי שֶׁל הַמָאוֹרִים.




פֶּרֶק יא: הַיְאוֹר טוֹפּוֹ


בַּחֵלֶק הַמֶרְכָּזִי שֶׁל הָאִי אִיקַה־נַה־מַאוּ,
נוֹצְרָה עוֹד בִּימֵי קֶדֶם, מֵחָרְבוֹת הַמְעָרוֹת אֲשֶׁר בְּמַעֲמַקֵי
הָאֲדָמָה, תְּהוֹם אֲרֻכָּה אַרְבָּעִים קִילוֹמֶטֶר, וּרְחָבָה
כִּשְׁלשִׁים קִילוֹמֶטֶר. מֵימֵי הֶהָרִים מִסָבִיב הָיוּ מִשְׁתַּפְּכִים
לְתוֹךְ מְצוּלָה גְדוֹלָה זוֹ, וְעַל־יְדֵי כָּךְ נֶהְפְּכָה לְאַט־לְאַט
לִיאוֹר כֹּה עָמֹק, שֶׁכָּל הַנִסְיוֹנוֹת לָמֹד אֶת עָמְקוֹ הָיוּ
לַשָׁוְא: אַף אֲנָךְ אֶחָד לֹא יָכֹל לְהַגִיעַ אֶל קַרְקָעוֹ.

כָּזֶה הוּא הָאֲגָם הַמוּזָר טוֹפּוֹ, הוּא נִמְצָא
כִּשְׁלֹש מֵאוֹת שִׁבְעִים מֶטֶר מֵעַל לִפְנֵי הַיָם וְהוּא מֻקָף הָרִים
שֶׁגָבְהָם6 מַגִיעַ עַד לְמַעְלָה מִשְׁבַע
מֵאוֹת מֶטֶר. לְצַד מַעֲרָב נִרְאִים צוֹקִים עֲצוּמִים, צָפוֹנָה ­–
פְּסָגוֹת אֲחָדוֹת, הַמְכֻסוֹת יְעָרוֹת. מִזְרָחָה, לְאֹרֶךְ הַחוֹף
הָרָחָב שֶׁל הַיְאוֹר, מִתְפַּתֶּלֶת דֶרֶךְ הַמְכֻסָה אֶבֶן־סְפוֹג
מַבְרִיקָה לְנֹגַהּ הַשֶׁמֶשׁ. דָרוֹמָה, מֵעַל לִיעָרוֹת יְרֹקִים,
מִתְרוֹמְמִים הָרֵי גַעַשׁ, שֶׁדְמוּת קוֹנוּס לָהֶם.

כָּל הַסְבִיבָה כְּאִלוּ רָתְחָה. הָאֲדָמָה רָעֲדָה
מֵעָקַת הָאֵדִים הַפְּנִימִיִים. בְּהַרְבֵּה מְקוֹמוֹת הָמוּ מַעְיָנוֹת
רוֹתְחִים. שִׁכְבַת הָאֲדָמָה הָעֶלְיוֹנָה הִתְבַּקְעָה כַּקְרוּם
הָעֶלְיוֹן שֶׁל כִּכַּר־לֶחֶם בַּתַּנוּר, וְכָל סְבִיבַת טוֹפּוֹ הָיְתָה
נֶהְפֶּכֶת לְכוּר־בַּרְזֶל מְלֻבָּן בָּאֵשׁ, לוּלֵא מָצְאוּ לָהֶם
הָאֵדִים הַלוֹחֲצִים מוֹצָא בְּלוֹעַ הַר־הַגַעַשׁ טוּנְגָרִירוֹ,
הַנִמְצָא בְּמֶרְחַק עֶשְׂרִים קִילוֹמֶטֶר מֵהַיְאוֹר.

הַר־גַעַשׁ זֶה מִתְרוֹמֵם בְּגָאוֹן עַל חוֹף הַיְאוֹר
הַצְפוֹנִי, עָטוּף כֻּלוֹ בְּלֶהָבָה וְעָשָׁן. מִסָבִיב לוֹ נִמְצָאִים,
כְּעֵין טַבַּעַת צָרָה, הָרִים אֲחֵרִים יוֹרְקֵי אֵשׁ גַם הֵמָה.

כֻּלָם הִתְבּוֹנְנוּ ­– מַחֲרִישִׁים וּשְׁקוּעִים
בְּהַרְהוֹרֵיהֶם ­– בַּסְבִיבָה, שֶׁגוֹרָלָם הַמַר הִטִיל אוֹתָם
אֵלֶיהָ. בֵּית הַמִיסְיוֹן, שֶׁהָיָה עַל הַחוֹף הַמִזְרָחִי שֶׁל
הַיְאוֹר, לֹא הִתְקַיֵם עוֹד, הַמִיסְיוֹנֵרִים מֻכְרָחִים הָיוּ
לְהִתְרַחֵק מִשָׁם מִפְּנֵי אֵשׁ הַמֶרֶד, גַם שַׂר־הַפֶּלֶךְ מֻכְרָח
הָיָה לְהִתְרַחֵק… וְכָךְ נִמְצְאוּ הַשְׁבוּיִים בּוֹדְדִים בְּקֶרֶב
הַמָאוֹרִים הַנִרְגָזִים וְהַשׁוֹאֲפִים לְדָם.

לְאַחַר שֶׁעָזְבוּ אֶת עֲרוּצוֹ שֶׁל וַיְקַטוֹ,
בִּתְּרָה סִירַת קַאִי־קוּמוּ מִפְרָץ קָטָן, הִקִיפָה אַחַד הַכֵּפִים
הַחַדִים, שָׂמָה פָּנֶיהָ לַחוֹף הַמִזְרָחִי שֶׁל הַיְאוֹר, וְעָמְדָה
לְרַגְלֵי הַמַדְרֵגוֹת הָרִאשׁוֹנוֹת שֶׁל הֶהָר מַנְגָה. שָׁם
הִשְׂתָּרְעוּ שָׂדוֹת רַחֲבֵי־יָדַיִם שֶׁל הַצֶמַח פוֹרְמִיוּם, מִין
פִּשְׁתָּה זִילֶנְדִית, שֶׁגְלִימוֹתֵיהֶם שֶׁל קַאִי־קוּמוּ וַחֲבֵרָיו
הָיוּ עֲשׂוּיִים מִמֶנוּ. יְלִידֵי־הָאָרֶץ קוֹרְאִים לְצֶמַח זֶה:
חֲרָקֶקֶה. כָּל מַה שֶׁיֵשׁ בְּצֶמַח זֶה ­–יָקָר הוּא וּמֵבִיא
תּוֹעֶלֶת: פְּרָחָיו נוֹתְנִים דְבַשׁ מְצֻיָן; מִגִבְעוֹלָיו מְכִינִים
אֵיזֶה חֹמֶר שֶׁיֵשׁ בּוֹ גַם מִסְגֻלוֹתָיו שֶׁל הַדוֹנַג וְגַם
מִסְגֻלוֹתָיו שֶׁל הָעֲמִילָן, וְהַמְמַלֵא אֶת מְקוֹם שְׁנֵיהֶם. אֲבָל
בְּיִחוּד יְקָרִים הֵם עָלָיו. כְּשֶׁהֵם רַעֲנַנִים הֵם מְשַׁמְשִׁים
נְיָר, וּכְשֶׁהֵם מִתְיַבְּשִׁים הֵם מְשַׁמְשִׁים דֶלֶק לְהַעֲלוֹת
בָּהֶם אֵשׁ. מִגִידֵיהֶם עוֹשִׂים חֲבָלִים וּרְשָׁתוֹת; הַסִיב מְשַׁמֵשׁ
לְמַטְוֶה, שֶׁאוֹרְגִים מִמֶנוּ גְלימוֹת וּשְׂמִיכוֹת; וּבְאֶרֶג זֶה,
הַצָבוּעַ שָׁחוֹר אוֹ אָדֹם מִשְׁתַּמְשִׁים רַק הַמָאוֹרִים הָעֲשִׁירִים
וְהַמְיֻחָסִים.

כַּחֲצִי קִילוֹמֶטֶר מִמְקוֹם חֲנָיַת הַסִירָה, נִרְאָה
עַל צוֹק גָבוֹהַּ מִבְצָר קָטָן מִמִבְצְרֵי הַמָאוֹרִים הַיְדוּעִים
בַּשֵׁם “פַּה”. שָׁמָה הוֹבִילוּ אֶת הַשְׁבוּיִים. פָּתְחוּ אֶת
רַגְלֵיהֶם וְשִׁחְרְרוּ גַם אֶת יְדֵיהֶם.

כְּשֶׁנִכְנְסוּ הַשְׁבוּיִים אֶל הַ“פַּה”, נִגְלָה
לְעֵינֵיהֶם מַחֲזֶה אָיֹם וְנִתְעָב; שׁוּרַת רָאשִׁים מֵתִים תְּקוּעִים
עַל יִתְדוֹת הַגָדֵר. הַגְבִירוֹת מִהֲרוּ לְהַפְנוֹת אֶת פְּנֵיהֶן
בַּחֲרָדָה. רָאשִׁים אֵלֶה הָיוּ שֶׁל מַנְהִיגֵי הָאוֹיְבִים
שֶׁגְוִיוֹתֵיהֶם הָיוּ לְמַאֲכָל לַמְנַצְחִים. פַּגַנֶל יָדַע
שֶׁיְלִידֵי הָאָרֶץ מִשְׁתַּדְלִים לִשְׁמֹר זְמַן רַב מְאֹד עַל
הָרָאשִׁים הָאֵלֶה, וְלָכֵן הֵם מְנַקִים הֵיטֵב אֶת הַגֻלְגֹלֶת, וְאֶת
הָאַף הֵם מַדְבִּיקִים אֵלֶיהָ בִּשְׁנֵי לוּחוֹת קְטַנִים שֶׁל
מַתֶּכֶת.

לְאַחַר שֶׁהֵם מְמַלְאִים אֶת הָרֹאשׁ בְּפוֹרְמִיוּם,
הֵם תּוֹפְרִים אֶת הַפֶּה וְאֶת רִיסֵי הָעֵינַיִם, וְאַחַר־כָּךְ
מְעַשְׁנִים אֶת הַגֻלְגֹּלֶת בְּמֶשֶׁךְ שְׁלֹשִים וְשֵׁש שָׁעָה, וְעַל
יְדֵי כָּךְ הִיא נַעֲשֵׂית כְּמוֹ “חַיָה”, אֶלָא שֶׁהִיא מְקַבֶּלֶת
צֶבַע כֵּהֶה. הַמָאוֹרִים שׁוֹמְרִים לִפְעָמִים גַם עַל רָאשֵׁי
מַנְהִיגֵיהֶם הַחֲבִיבִים עֲלֵיהֶם בְּיוֹתֵר, אֲבָל אָז אֵין הֵם
מוֹצִיאִים אֶת הָעֵינַיִם וְאֵינָם תּוֹפְרִים אֶת הַפֶּה וְהָרִיסִים.
בְּרָאשִׁים אֵלֶה הֵם מִתְגָאִים, בָּהֶם הֵם מְעוֹדְדִים אֶת הַחַיָלִים
הַצְעִירִים, וְלִכְבוֹדָם הֵם עוֹרְכִים גַם חֲגִיגוֹת
וְתַהֲלוּכוֹת.

אֲבָל מְצוּדָתוֹ שֶׁל קַאִי־קוּמוּ הָיְתָה מְקֻשֶׁטֶת
רַק בְּרָאשֵׁי הָאוֹיְבִים, שֶׁבֵּינֵיהֶם הָיוּ בְּוַדַאי גַם רָאשֵׁי
אַנְגְלִים. דִירָתוֹ שֶׁל קַאִי־קוּמוּ הָיְתָה בְּאֶמְצַע הַ“פַּה”,
בֵּין בִּנְיָנִים אֲחֵרִים. זוֹ הָיְתָה מֵעֵין סֻכָּה, קְלוּעָה
מֵעֲנָפִים וּמְקֻשָׁטָה מִבִּפְנִים בְּמַחֲצָלוֹת שֶׁל פוֹרְמִיוּם.
הַדֶלֶת הַיְחִידָה הָיְתָה קְלוּעָה גַם הִיא. הַתִּקְרָה הָיְתָה
פְּתוּחָה בְּאֶמְצָעָהּ. פִּנוֹת הַסֻכָּה הָיוּ מְקֻשָׁטוֹת בִּפְסָלִים
וּכְמוֹ־כֵּן גַם הַמָבוֹא, שֶׁמִסָבִיב לוֹ הִשְׂתָּרְגוּ מִקְלָעוֹת
יָפוֹת שֶׁל עֲנָפִים וְעָלִים, מִלְבַד זֶה נִרְאוּ בְּתוֹךְ הַסֻכָּה
תְּמוּנוֹת רַבּוֹת, סִמְלִיוֹת וְדִמְיוֹנִיוֹת, וּמַעֲשֵׂי צַעֲצוּעִים
שׁוֹנִים. כָּל אֵלֶה הָיוּ עֲשׂוּיִים עֵץ בִּידֵי הָאֳמָנִים
הַמְקוֹמִיִים.

רִצְפַּת הַטִיט הִתְרוֹמְמָה מֵעַל לַקַרְקַע, וּמוּל
הַחוֹר שֶׁבְּאֶמְצַע הַתִּקְרָה הָיָה חוֹר מַקְבִּיל בְּתוֹךְ
הָרִצְפָּה, עָשׂוּי מִלוּחוֹת אֶבֶן, וְזֶה שִׁמֵשׁ כִּירָה. הֶעָשָׁן
שֶׁיָצָא מִתּוֹכוֹ הִשְׁאִיר עַל קִירוֹת הָאֹהֶל שְׁכָבוֹת שֶׁל פִּיחַ
שָׁחוֹר.

סָמוּךְ לְסֻכָּה זוֹ הָיוּ עוֹד סֻכּוֹת קְטַנוֹת
מִמֶנָה. אֵלֶה הָיוּ כְּעֵין אֲסָמִים וּמַמְגוּרוֹת שֶׁבָּהֶן הָיוּ
שְׁמוּרִים פוֹרְמִיוּם, בֻּלְבּוּסִים, שָׁרָךְ הָרָאוּי לַאֲכִילָה
וְעוֹד צְמָחִים. בִּמְקוֹמוֹת גְדוּרִים רָעוּ חֲזִירִים וְעִזִים,
נִינֵיהֶם שֶׁל אֵלֶה שֶׁהוּבְאוּ לְכָאן עַל יְדֵי קוּק. פֹּה וְשָׁם
רָצוּ כְּלָבִים רְעֵבִים שֶׁהַמָאוֹרִים מְכַלְכְּלִים אוֹתָם
בְּצִמְצוּם, אַף־עַל־פִּי שֶׁהֵם עַצְמָם נִזוֹנִים בִּבְשָׂרָם
לִפְרָקִים קְרוֹבִים. יְדִידֵינוּ רָאוּ אֶת כָּל זֶה בְּמֶשֶׁךְ עֵת
קְצָרָה מְאֹד. הֵם עָמְדוּ לְיַד בִּקְתָה רֵיקָה, בְּחַכּוֹתָם
לִפְקוּדוֹתָיו שֶׁל קַאִי־קוּמוּ. מִסָבִיב לָהֶם נִקְבְּצוּ
וּבָאוּ הֲמוֹן נָשִׁים זְקֵנוֹת, שֶׁחֵרְפוּם
וְגִדְפוּם וְקִלְלוּם קְלָלוֹת נִמְרָצוֹת, וְאִיְמוּ עֲלֵיהֶם
בְּאֶגְרוֹפֵיהֶן. מִן הַמִלִים הַאַנְגְלִיוֹת הַמְעַטוֹת שֶׁנִפְלְטוּ
מִבֵּין שִׂפְתוֹתֵיהֶן הֶעָבוֹת, יָכְלוּ הָאֵירוֹפָּאִים לְהָבִין,
שֶׁהֵן דוֹרְשׁוֹת מֵאֵת הַגְבָרִים, כִּי יְמַהֲרוּ לִשְׁפֹּט אֶת
הַשְׁבוּיִים וְכִי יַעֲשׂוּ בָּהֶם מִשְׁפָּט חָרוּץ תֵּכֶף
וּמִיָד.

לַמְרוֹת הָאִיוּמִים וְהָעֶלְבּוֹנוֹת הַנוֹרָאִים,
נִשְׁאֲרָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה שְׁלֵוָה לְמַרְאִית עַיִן, כְּדֵי שֶׁלֹא
לְצַעֵר אֶת בַּעֲלָהּ, שֶׁצָרִיךְ הָיָה לִשְׁמֹר עַל קְרִירוּת־רוּחוֹ.
לֹא קָשֶׁה לְהָבִין בְּכַמָה עָמָל וְהִתְאַמְצוּת עָלָה לְאִשָׁה
אֻמְלָלָה זוֹ לִכְבֹּשׁ אֶת כָּל הַנַעֲשֶׂה בְּקֶרֶב נַפְשָׁהּ.

מֶרִי גְרַנְט הָיְתָה הַפַּעַם חַלָשָׁה יוֹתֵר מִן
הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה. בְּקֹשִׁי גָדוֹל עָמְדָה עַל רַגְלֶיהָ, נִשְׁעֶנֶת
עַל זְרוֹעוֹ שֶׁל ג’וֹן מַנְגֶלְס, שֶׁנִשְׁבַּע ­– לְהָגֵן בִּשְׁעַת
הַצֹרֶךְ עַל הָעַלְמָה הַצְעִירָה עַד טִפַּת דָמוֹ הָאַחֲרוֹנָה.




5.jpg


על עמודי הגדר היו תקועות גלגלות אנשים.




הַמַיוֹר הִתְיַחֵס לְכָל הַנַעֲשֶׂה מִסָבִיב לוֹ
בְּשִׁוְיוֹן־רוּחַ גָמוּר כְּדַרְכּוֹ. רַק פַּגַנֶל הִתְרַגֵז
וְהִתְמַרְמֵר. שְׁאָר הַחֲבֵרִים, לְרַבּוֹת גַם רוֹבֶּרְט, חִכּוּ
לִגְזָר דִינָם בְּהַכְנָעָה שְׁלֵמָה.

הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן, בִּרְצוֹתוֹ לְשַׁחְרֵר אֶת
רַעֲיָתוֹ מֵחֻצְפַּת הַמְּכַשְׁפוֹת הַזְקֵנוֹת, נִגַשׁ אֶל קַאִי־קוּמוּ,
וּבְהַרְאוֹתוֹ עַל הֶהָמוֹן הַמִשְׁתּוֹלֵל, אָמַר:

­– גָרֵשׁ אוֹתָם!

הַנָשִׂיא הִבִּיט עַל הַשָׁבוּי בְּעַיִן הֲרַת־בְּרָקִים
וּבִתְנוּעָת־יָד שֶׁל שַׁלִּיט וּמְּצַוֶה הִכְרִיחַ אֶת הַנָשִׁים
לְהִשְׁתַּתֵּק וּלְהִסְתַּלֵק מִכָּאן. גְלֶנֶרְוַן הוֹדָה לוֹ
בְּהַרְכָּנַת־רֹאשׁ קַלָה, וְשָׁב לְאִטוֹ אֶל בְּנֵי לִוְיָתוֹ.

בְּשָׁעָה זוֹ נִכְנְסוּ אֶל הַ“פַּה” הֲמוֹן זִילֶנְדִים,
בָּהֶם זְקֵנִים, אֲנָשִׁים בְּמֵיטַב שְׁנוֹתֵיהֶם וּצְעִירִים. מֵהֶם
הָיוּ שְׁקֵטִים קוֹדְרִים, וּמֵהֶם בָּכוּ בְּקוֹל רָם, סָפְקוּ
כַּפֵּיהֶם וְהִכּוּ עַל חֲזֵיהֶם, כִּי מִתְאַבְּלִים הָיוּ עַל
קְרוֹבֵיהֶם וִידִידֵיהֶם שֶנָפְלוּ חֲלָלִים בַּתִּגְרוֹת
הָאַחֲרוֹנוֹת.

מִכָּל הַמַנְהִיגִים שֶנִזְעֲקוּ לְקוֹל קְרִיאָתוֹ שֶׁל
טוֹמְפְּסוֹן, הָיָה קַאִי־קוּמוּ שֶׁשָׁב בַּחֲזָרָה, וְהֵבִיא לִבְנֵי
שִׁבְטוֹ אֶת הַבְּשׂוֹרָה עַל דְבַר מַפַּלְתָּם שֶׁל הַמִתְקוֹמְמִים,
שֶׁנִגְפוּ לִפְנֵי הָאַנְגְלִים. מִמָאתַיִם הַלוֹחֲמִים שֶׁהָלְכוּ עִמוֹ
לְהָגֵן עַל מוֹלַדְתָּם, שָׁבוּ רַק חֲמִשִׁים. רֻבָּם נָפְלוּ חֲלָלִים
בִּשְׂדֵה הַקְרָב, וְרַק חֵלֶק קָטָן מֵהֶם נִלְקַח בַּשְׁבִי וְיָכוֹל
לְקַווֹת עוֹד לָשׁוּב הַבַּיְתָה.

וְזוֹהִי סִבַּת הַיֵאוּשׁ הַגָדוֹל, שֶׁתָּקַף אֶת
הַפְּרָאִים אַחֲרֵי שׁוּבוֹ שֶׁל קַאִי־קוּמוּ. עַד לָרֶגַע הַהוּא לֹא
יָדְעוּ כְּלוּם עַל דְבַר תְּבוּסַת הַזִילֶנְדִים.

הַפְּרָאִים מַבִּיעִים אֶת צַעֲרָם בְּאֹפֶן בּוֹלֵט
מְאֹד. קְרוֹבֵיהֶם וִידִידֵיהֶם שֶׁל הַנוֹפְלִים בַּמִלְחָמָה, בְּיִחוּד
הַנָשִׁים, שָׂרְטוּ אֶת פְּנֵיהֶם בִּצְדָפִים חַדִים, וְהַדָם מָהוּל
בִּדְמָעוֹת, שָׁתַת מֵהֶם קִלוּחִים קִלוּחִים.

הַבְּכִיוֹת וְהַיְבָבוֹת לֹא פָּסְקוּ, וּלְקִלְלוֹת הַנָשִׁים נוֹסְפוּ עַכְשָׁיו גַם אִיוּמֵי הַגְבָרִים.

הַבָּעַת הַצַעַר הַכְּלָלִי שֶׁל יְלִידֵי־הָאָרֶץ
הָלְכָה וְגָבְרָה. עַל רָאשֵׁי הָאֵירוֹפָּאִים נִשְׁפַּךְ מְטַר קְלָלוֹת
וְאִיוּמִים. הַקְלָלוֹת, הַצְעָקוֹת וְהַתְּנוּעוֹת נַעֲשׂוּ יוֹתֵר
חֲזָקוֹת. לוּלֵא הָיָה זֶה בְּמַעֲמַד קָאִי־קוּמוּ, הָיוּ הַפְּרָאִים
קוֹרְעִים אֶת הַשְׁבוּיִים לִקְרָעִים בְּרֶגַע אֶחָד.

בְּחָשְׁשוֹ שֶַׁכַּעֲסָם שֶׁל הַמָאוֹרִים הַקַנָאִים
יַעֲלֶה עַל גְדוֹתָיו, צִוָה קַאִי־קוּמוּ לְהַעֲבִיר אֶת הַשְׁבוּיִים
לַמָקוֹם הַקָדוֹשׁ, הַנִמְצָא בַּקָצֶה הַשֵׁנִי שֶׁל “הַפַּה”. מָקוֹם
קָדוֹשׁ זֶה הָיָה צְרִיף לֹא גָדוֹל הַבָּנוּי עַל קְצֵה כִּכָּר קְטַנָה
וְנִקְרָא בְּשֵׁם “וְרֶאָטוּאָה”. שָׁם לִמְדוּ הַכֹּהֲנִים אֶת
הַזִילֶנְדִים אֶת מִסְתְּרֵי הַדָת. הַצְרִיף הַמְרֻוָח וְהַמְכֻסֶה
מִכָּל עֲבָרָיו, שִׁמֵשׁ אַגַב אוֹרְחָא גַם מַחְסָן לְמַטְעַמִים
קְדוֹשִׁים, שֶׁהָאֵל “מַאוּיָה רַגְנָה־רַנְגוּאִי” טוֹעֵם מֵהֶם דֶרֶךְ
שִׂפְתֵי כֹּהֲנָיו.

בִּרְאוֹתָם אֶת עַצְמָם בְּמָקוֹם קָדוֹשׁ זֶה בְּטוּחִים
מִסַכָּנַת הִתְנַפְּלוּתָם שֶׁל הַפְּרָאִים הַזוֹעֲפִים, נָשְׁמוּ
יְדִידֵינוּ לָרְוָחָה, וּמִתּוֹךְ רֶגֶשׁ שֶׁל הֲקָלָה יָשְׁבוּ עַל
הַמַחֲצָלוֹת שֶׁכִּסוּ אֶת רִצְפַּת הַצְרִיף.

מְדֻכְדָכָה בְּגוּף וָנֶפֶשׁ נִשְׁעֲנָה הַגְבֶרֶת
הֶלֶנָה עַל בַּעֲלָהּ. בְּנָשְׁקוֹ בְּרֹךְ בְּרֹאשָׁהּ, הִשְׁתַּדֵל
הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן לְעוֹדֵד אֶת רוּחַ הָאִשָׁה הָאֻמְלָלָה.

­– הִתְעוֹדְדִי, הֶלֶנָה, יַקִירָתִי! הֱיִי בְּטוּחָה שֶׁאֱלֹהִים לֹא יַעַזְבֶנוּ,­– אָמַר אֵלֶיהָ הַלוֹרְד.

רוֹבֶּרְט עָלָה עַל כְּתֵפָיו שֶׁל וִילְסוֹן וְהִבִּיט
בְּעַד הַחֲרַכִּים שֶׁבֵּין הַקִיר וְהַגַג. מִשָׁם יָכֹל הַנַעַר לִסְקֹר
אֶת כָּל הַ“פַּה” עַד לְדִירַת הַמַנְהִיג עַצְמָהּ.

– הֵם נִקְבְּצוּ כֻּלָם מִסָבִיב לְקַאִי־קוּמוּ, ­–
סִפֵּר הַנַעַר בְּלַחַשׁ מַה שֶׁרָאָה ­– הֵם מְנִיעִים בְּידֵיהֶם,
מְיַלְלִים… קַאִי־קוּמוּ רוֹצֶה לְדַבֵּר…

רוֹבֶּרְט הִפְסִיק לְרֶגַע, וְאַחַר־כָּךְ הוֹסִיף:

– הַנָשִׂיא מְדַבֵּר דְבַר־מָה… הַפְּרָאִים נִרְגָעִים… שׁוֹמְעִים אֶת דְבָרָיו.

– כַּמוּבָן, ­– אָמַר הַמַיוֹר, ­– לַמַנְהִיג אַךְ טוֹב
לְהָגֵן עָלֵינוּ. הוּא רוֹצֶה לְהַחֲלִיף אוֹתָנוּ בְּמַנְהִיגִים
שְׁבוּיִים מִבְּנֵי שִׁבְטוֹ. אֲבָל אִם יַסְכִּימוּ הַפְּרָאִים לָזֶה
זוֹהִי שְׁאֵלָה.

– נִרְאִים הַדְבָרִים שֶׁהֵם מַסְכִּימִים, ­–הִמְשִׁיךְ
רוֹבֶּרְט אֶת דְבָרָיו ­– הֵם הִקְשִׁיבוּ לִדְבָרָיו בְּשִׂים לֵב
וְהִתְחִילוּ לְהִתְפַּזֵר. אֲחָדִים נִכְנָסִים אֶל בֵּית הַנָשִׂיא,
אֲחֵרִים עוֹזְבִים לְגַמְרֵי אֶת הַמִבְצָר.

– הַאֻמְנָם נְכוֹנִים הֵם דְבָרֵֶיךָ? ­– שָׁאַל הַמַיוֹר.

– אָמְנָם כֵּן, אֲדוֹנִי, ­– עָנָה הַנַעַר ­–
קַאִי־קוּמוּ נִשְׁאַר לְבַדוֹ עִם אוֹתָם הַלוֹחֲמִים שֶׁנָסְעוּ
אִתָּנוּ… אֲהָה! אֶחָד מֵהֶם הוֹלֵךְ הֵנָה.

– מַהֵר וָרֵד! ­– קָרָא גְלֶנֶרְוַן.

– אֱדוּאַרְד, גַם מֶרִי וְגַם אֲנִי אֵינֶנוּ רוֹצוֹת
לִנְפֹּל חַיוֹת בִּידֵי הַפְּרָאִים, ­– פָּנְתָה הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה אֶל
הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן ­– בְּעֵת צָרָה הֲרֹג־נָא אֶת שְׁתֵּינוּ!

וּבְדַבְּרָהּ אֶת הַדְבָרִים הָאֵלֶה, הוֹשִׁיטָה לִגְלֶנֶרְוַן אֶקְדָח קָטָן מָלֵא כַּדוּרִים.

­– נֶשֶׁק! ­– קָרָא הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן בְּמֶבָּט מַבְרִיק מִשִׂמְחָה.

– כֵּן, אֱדוּאַרְד, קָחֵהוּ. הַמָאוֹרִים, כַּנִרְאֶה,
אֵינָם נוֹהֲגִים לִבְדֹק אֶת הַנָשִׁים… אֲבָל בְּנֶשֶׁק זֶה אֵין מִן
הַצֹרֶךְ לְהִשְׁתַּמֵשׁ נֶגְדָם, ­– זֶה יִהְיֶה לְלֹא הוֹעִיל, רַק
לְשֵׁם זֶה, כְּדֵי לְשַׁחְרֵר אוֹתָנוּ מֵעִנוּיִים.

הַלוֹרְד מִהֵר לְהַסְתִּיר אֶת הָאֶקְדָח מִתַּחַת
לִמְעִילוֹ. מִיָד אַחֲרֵי זֶה הִתְרוֹמְמָה הַמִקְלַעַת, שֶׁשִׁמְשָׁה
דֶלֶת, וְאֶל הַצְרִיף נִכְנַס אַחַד הַפְּרָאִים. בִּרְמִיזָה קָרָא לָהֶם
לָלֶכֶת אַחֲרָיו, וְהֵבִיא אוֹתָם שׁוּב לְקַאִי־קוּמוּ. אֶת הַנָשִׂיא
הִקִיפוּ הַטוֹבִים שֶׁבְּחַיָלָיו. מִכֻּלָם הִצְטַיֵן מָאוֹרִי אֶחָד,
כְּבֶן אַרְבָּעִים, חֲסוֹן, גְבַהּ־קוֹמָה וּבַעַל הַבָּעַת פָּנִים
אַכְזָרִית, שְׁמוֹ הָיָה קָרָה־טֶטֶה, שֶׁפֵּירוּשׁוֹ “הַבִּלְתִּי
נִכְנָע”. עַל־פִּי הִתְנַהֲגוּתוֹ בַּחֲשִׁיבוּת וְעַל־פִּי
כְּתֹבֶת־הַקַעֲקַע שֶׁעָלָיו נִרְאֶה הָיָה מִיָד, שֶׁהוּא תּוֹפֵס מָקוֹם
נִכְבָּד מְאֹד בְּשִׁבְטוֹ. אֲבָל אֶפְשָׁר הָיָה לִרְאוֹת מִיָד,
שֶׁבֵּין שְׁנֵי הַמַנְהִיגִים הָאֵלֶה צְרִיכָה לִהְיוֹת הִתְחָרוּת,
וְשֶׁקָרָה־טֶטֶה עוֹלֶה בְּהַשְׁפָּעָתוֹ עַל קַאִי־קוּמוּ. שְׁנֵיהֶם
עָמְדוּ בְּרֹאשׁ שְׁבָטִים לוֹחֲמִים וְשִׁלְטוֹן אֶחָד הָיָה
לִשְׁנֵיהֶם.

קַאִי־קוּמוּ, אַף־עַל־פִּי שֶׁחִיֵךְ בְּשׂוֹחֲחוֹ עִם קָרָה־טֶטֶה7, לֹא יָכוֹל לְהַסְתִּיר אֶת בְּרַק הַזַעַם הָעוֹבֵר לִפְעָמִים בְּעֵינָיו הַשְׁחוֹרוֹת.
­– הַאַנְגְלִי אַתָּה? ­– פָּנָה קַאִי־קוּמוּ אֶל הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן.
– כֵּן, ­– עָנָה הַלָז בִּמְנוּחָה.

– וַחֲבֵרֶיךָ?

– גַם הֵם אַנְגְלִים כָּמוֹנִי. תַּיָרִים אֲנַחְנוּ,
שֶׁאֳנִיָתֵינוּ נִטְרְפָה עַל יַד חוֹפֵי הָאָרֶץ הַזֹאת וּבַמִלְחָמָה
לֹא לָקַחְנוּ כָּל חֶבֶל. אֶפְשָׁר הַדָבָר שֶׁהִנְךָ מִתְעַנְיֵן לָדַעַת
זֹאת.

– אַחַת הִיא! הֵשִׁיב קָרָה־טֶטֶה קָשׁוֹת ­– כָּל
הָאַנְגְלִים הֵם אוֹיְבֵינוּ, בְּנֵי עַמְךָ הִתְפָּרְצוּ אֶל אִיֵינוּ,
הֶחֱרִיבוּ אֶת שְׂדוֹתֵינוּ וְשָׂרְפוּ אֶת כְּפָרֵינוּ!

– הֵם הֵרֵעוּ מְאֹד לַעֲשׂוֹת, ­– עָנָה גְלֶנֶרְוַן
בִּרְצִינוּת­–בְּתֹם לֵבָבִי אֲנִי אוֹמֵר אֶת הַדְבָרִים הָאֵלֶה, וְלֹא
בִּגְלַל זֶה שֶׁאֲנִי נִמְצָא בִּרְשׁוּתְךָ.

– שְׁמַע־נָא! ­– אָמַר קַאִי־קוּמוּ, ­– טוֹחוֹנְגָה,
הַכֹּהֵן הַגָדוֹל שֶׁל אֱלֹהֵינוּ נוֹאִי־אַטוּאָה, נָפַל בִּידֵי
אַחֶיךָ; הוּא עַתָּה שָׁבוּי בִּידֵי הָאַנְגְלִים. אֱלֹהֵיֵנוּ מְצַוֶה
לִפְדוֹתוֹ. אֲנִי הָיִיתִי רוֹצֶה לִקְרֹעַ אֶת סְגוֹר לִבְּךָ, הָיִיתִי
רוֹצֶה שֶׁרְֹאשְׁךָ יַחַד עִם רָאשֵׁי חֲבֵרֶיךָ יִתָּלוּ עַל
כְּלוּנְסָאוֹת הַגָדֵר שֶׁלָנוּ, אֲבָל נוּאִי־אַטוּאָה מְצַוֶה אַחֶרֶת,
וְעָלֵינוּ לְהִכָּנַע לִרְצוֹנוֹ!

בְּדַבְּרוֹ אֶת הַדְבָרִים הָאֵלֶה רָעַד קַאִי־קוּמוּ,
שֶׁהִתְאַפֵּק כָּל הָעֵת מִכַּעַס. עֵינָיו נִתְמַלְאוּ דָם וּפָנָיו
נִשְׁתַּנוּ עַד שֶׁקָשֶׁה הָיָה לְהַכִּירוֹ.

אוּלָם אַחֲרֵי רְגָעִים אֲחָדִים מָשַׁל שׁוּב בְּרוּחוֹ וְהוֹסִיף בִּמְנוּחָה:

­– הֲסָבוּר אַתָּה, שֶׁהָאַנְגְלִים יַחֲלִיפוּ אֶת טוֹחוֹנְגָה בְּךָ?

גְלֶנֶרְוַן לֹא עָנָה מִיָד, כִּי לֹא יָדַע מַה לַעֲנוֹת. לְבַסוֹף אָמַר בְּהֶחְלֵט:

– אֵינִי יוֹדֵעַ.

– כֵּיצַד זֶה אֵינְךָ יוֹדֵעַ? ­– קָרָא קַאִי־קוּמוּ ­–
עֲנֵה! מַה דַעְתְּךָ, הֲיֵש עֵרֶךְ לְחַיֶיךָ אַתָּה כְּמוֹ שֶׁיֵשׁ
עֵרֶךְ לְחַיֵי כֹּהֲנֵנוּ הַגָדוֹל?

– דוֹמַנִי, כִּי לֹא… בְּקֶרֶב אַחַי אֵין אֲנִי לֹא נָשִׂיא וְלֹא כֹּהֵן.

פַּגַנֶל, שֶׁנִדְהַם מִתְּשוּבָה זוֹ, הַמַרְאָה אֶת
גֹדֶל נַפְשׁוֹ שֶׁל גְלֶנֶרְוַן, הִבִּיט עָלָיו מִתּוֹךְ תִּמָהוֹן
גָדוֹל.

הִתְפַּלֵא, כַּנִרְאֶה, גַם קַאִי־קוּמוּ.

­– וּבְכֵן הִנְךָ מְפַקְפֵּק? ­– אָמַר הַמַנְהִיג.

– כֵּן, אֲנִי חוֹזֵר עַל דְבָרַי, ­– אֵינִי יוֹדֵעַ.

– אַחֶיךָ לֹא יְקַבְּלוּ אוֹתְךָ בְּעַד טוֹחוֹנְגָה שֶׁלָנוּ? ­– הוֹסִיף קַאִי־קוּמוּ לִשְׁאֹל.

– אוֹתִי לְבַדִי ­– לֹא; אוֹתָנוּ כֻּלָנוּ ­– אֶפְשָׁר.

– הַמָאוֹרִים רְגִילִים לְהַחֲלִיף רַק אִישׁ בְּאִישׁ, ­– הֵשִׁיב קָרָה־טֶטֶה קְצָרוֹת.

– הַצַע קֹדֶם בְּעַד הַכֹּהֵן שֶׁלְךָ אֶת הַנָשִׁים
הַלָלוּ, ­– אָמַר גְלֶנֶרְוַן, בְּהַרְאוֹתוֹ עַל הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה וְעַל
מָרַת מֶרִי גְרַנְט.

הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה חָפְצָה לִפֹּל עַל צַוְארֵי בַּעֲלָהּ, אֲבָל מַכְּס נַבְּס תָּפַשׂ בָּהּ וּמְנָעָהּ מֵעֲשׂוֹת זֹאת.

­– שְׁתֵּי הַנָשִׁים הָאֵלוּ, ­– הִמְשִׁיךְ הַלוֹרְד גְלֶנֶרְוַן, תּוֹפְסוֹת מָקוֹם חָשׁוּב בְּאֶרֶץ מוֹלַדְתָּן.

קַאִי־קוּמוּ הִבִּיט בִּקְרִירוּת עַל שְׁבוּיָיו, עַל
שְׂפָתָיו רִחֲפָה בַּת־צְחוֹק לֹא טוֹבָה, אֲבָל הוּא כָּבַשׁ אוֹתָהּ
וְדִבֵּר קָשׁוֹת;

­– הַאֻמְנָם תַּחֲשֹׁב, אֵירוֹפָּאִי אָרוּר, לְרַמוֹת
בְּדִבְרֵי שֶׁקֶר אֶת קַאִי־קוּמוּ? הַאִם סָבוּר אַתָּה, שֶׁעֵינֵי
קַאִי־קוּמוּ אֵינָן יְכוֹלוֹת לִרְאוֹת לַלֵבָב?

­וּבְהַרְאוֹתוֹ עַל הַגְּבֶרֶת הֶלֶנָה, הוֹסִיף;

­– זוֹהִי אִשְׁתְּךָ!

– לֹא, אִשְׁתִּי! ­– קָרָא קָרָה־טֶטֶה.

וּבַדְבָרִים הָאֵלֶה נִגַשׁ אֶל הַגְבֶרֶת הֶלֶנָה וְשָׂם אֶת יָדוֹ הַכְּבֵדָה עַל שִׁכְמָהּ.

הָאִשָׁה הָאֻמְלָלָה חָוְרָה.

­– אֱדוּאַרְד! ­– קָרְאָה מִתּוֹךְ יֵאוּשׁ.

גְלֶנֶרְוַן הֵרִים אֶת יָדוֹ, נִשְׁמַע קוֹל יְרִיָה ­– וְקָרָה־טֶטֶה נָפַל אַרְצָה מֵת, מִתְבּוֹסֵס בְּדָמוֹ.

לְקוֹל הַיְרִיָה פָּרַץ הֲמוֹן פְּרָאִים מִן
הַבִּקְתָּה, הַ“פַּה” נִמְלָא בְּרֶגַע אֶחָד הֲמוֹן אֲנָשִׁים. יָדַיִם
לְמֵאוֹת הוּרְמוּ כְּלַפֵּי הַשְׁבוּיִים הָאֻמְלָלִים בְּאִיוּמִים,
רֶגַע אֶחָד ­–וְהַנֶשֶק לֻקַח מִיָד גְלֶנֶרְוַן בְּחֶזְקַת יָד.

קַאִי־קוּמוּ הִבִּיט עַל גְלֶנֶרְוַן בְּאֵיזֶה מֶבָּט
מוּזָר, אַחַר־כָּךְ קָרָא בְּקוֹל רָם, בְּשִׂימוֹ יָדוֹ הָאַחַת לְאוֹת
מָגֵן עַל שְׁכֶם הָרוֹצֵחַ, וּבַשֵׁנִית הִרְחִיק אֶת הֶהָמוֹן
הַזוֹעֵף:

­טַבּוּ! טַבּוּ!

מִפְּנֵי מִלָה קְדוֹשָׁה זוֹ, שֶׁפֵּירוּשָׁהּ הוּא,
שֶׁהַשְׁבוּיִים נִצְלוּ עַל יְדֵי כֹּחַ שֶׁהוּא לְמַעְלָה מִן הַטֶבַע,
נִרְתַּע הֶהָמוֹן בְּרֶגַע אֶחָד לְאָחוֹר וְנִשְׁתַּתֵּק.

אַחֲרֵי רְגָעִים אֲחָדִים, הוּבְלוּ יְדִידֵינוּ שׁוּב
אֶל הַמִקְדָשׁ, שֶשִׁמֵשׁ לָהֶם בֵּית־כֶַּלֶא. אֲבָל בֵּינֵיהֶם לֹא
הָיוּ לֹא זַ’ק פַּגַנֶל וְלֹא רוֹבֶּרְט, שֶׁנֶעֶלְמוּ מִתּוֹךְ הֶהָמוֹן
מִבְּלִי שֶׁהִרְגִישׁוּ בָּהֶם.









“אמק” במקור – הערת פב"י.  ↩



“לאט־לאא״ במקור – הערת פב”י.  ↩



“נוווגים” במקור – הערת פב"י.  ↩



“משוטטים” במקור – הערת פרויקט בן־יהודה.  ↩



“אוסטליה” במקור – הערת פרויקט בן־יהודה.  ↩



“שגבעם” במקור: הערת פרויקט בן־יהודה.  ↩



“טטר” במקור – הערת פרויקט בן־יהודה.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/44701