סַעֲרַת מָוֶת



	
	סַעֲרַת מָוֶת
	



זה החלק האחרון של הקינה הגדולה “מי האמין כי כמות נבל”, שקונן המחבר על עצמו לפני שהוציאוהו להורג. בראש הקינה יש רשימה בלשון זו: "קוננתי אותה יום א׳ כי אמרו לי כי היום הבא אחריו היו עתידים
להרגני, אוי לי! יהי רצון שתהיה מיתתי כפרה
לעוונותי ובבכי תמרורים בבלתי מחשבה והסתכלות לקחתי הקולמוס והייתי צועק
וכותב. אשביע בה' אלהי ישראל שכל מי שתגיע לידו
יעתיקנה ויקראנה וישלחנה לאחרים עד שתבא ליד קרובי העלובים. ורשום בה שמי
משה רימוס, אוי לי״.






סַעֲרַת מָוֶת, שָׁבָץ אֲחָזַנִי,

לֹא אוּכַל לָנוּד עוֹד, כִּי שָׁלְחוּ לֵאמֹר

״מָחָר תָּמוּת״ – אוֹי לִי, עָנִי! –

״סָחוֹב וְהַשְׁלֵךְ, קְבוּרַת חֲמוֹר״.





סוֹעֲרָה וַעֲנִיָּה, אִמִּי, מַה תַּעֲשִׂי

עֵת אֲשֶׁר תַּגִּיעַ לָךְ הַשְּׁמוּעָה?

מַחְמַד עֵינִי, עֲטֶרֶת רֹאשִׁי,

תִּסְפְּדִי עָלַי בִּמְקוֹר דִּמְעָה.





סֻכָּתְךָ נָפְלָה, מַה תַּעֲשֶׂה, אָבִי?

מַה מְּאֹד רָעָה תְהִי זִקְנָתֶךָ!

אַחֲלַי תִּמְחַל לִי פִשְׁעִי וְחוֹבִי –

אִם לֹא כָרָאוּי כִּבַּדְתִּיךָ.





סְאוֹן סוֹאֵן בְּרַעַשׁ, שָׂטָן מְקַטְרֵג –

מָצָא בַעַל חוֹב לִגְבּוֹת חוֹבוֹ.

דְּעוּ מְיֻדָּעַי, כִּי לֹא אַהָרֵג

עַל עָווֹן גָּדוֹל עָוִיתִי בוֹ.





סַם הַמָּוֶת, אָמְרוּ, כִּי יָעַצְתִּי

לְהִנָּתֵן קֻבַּעַת כּוֹס הַתַּרְעֵלָה

לַעֲרֵלִים מֵתוּ לֹא פָשַׁעְתִּי,

הִצְמִיתוּ חַיַּי בְּזֹאת הָעֲלִילָה.





סוֹד הַשֵּׁם לִירֵאָיו! לוּלֵי רַבִּי עֲקִיבָא

וַחֲבֵרָיו, כִּמְעַט נָטָיוּ רַגְלַי

בִּרְאוֹתִי מוֹתִי עַל לֹא סִבָּה –

אַךְ יְיָ הַצַּדִּיק עַל כָּל הַבָּא עָלַי.





שָׂח שַׂר הַצּוֹרֵר לְהַצִּיל רֹאשִׁי,

אִם כָּבוֹד אָמִיר לַעֲבֹד אֵלוֹ.

עֲנִיתִיו: טוֹב מוֹת גּוּפִי מִמּוֹת נַפְשִׁי,

חֶלְקִי – הַצּוּר הַחַי, וְהַמֵּת יִהְיֶה לּוֹ!





סְחִי וּמָאוֹס הוּשַׂם, כָּל רַגְלָם תִּרְמֹס,

כִּי מוֹת אַכְזְרִיּוּת אָז זַמּוּנִי.

מִי הֶאֱמִין זֹאת עַל מֹשֶׁה רֵימוֹס,

אֲנִי הַגֶּבֶר רָאָה עֹנִי!





סָר מַר הַמָּוֶת – אָמְנָם אוֹי לִי

עַל שִׁבְרִי! הָיִיתִי בְמִבְחַר חַיַּי

אַרְבָּעָה וְעֶשְׂרִים שָׁנָה יֶשׁ לִי

גַּבְרָא בְּכֹלָּא וְכָל מַאֲוַיַּי.





סוֹף דָּבָר: הַדִּין עָלַי אַצְדִּיק,

אֶתְוַדֶּה וְאֹמַר: ״אֲבָל חָטָאתִי!״

רָשַׁעְתִּי כִּי יְיָ הַצַּדִּיק

אָנָּא אֵל נָא, מְחַל אַשְׁמָתִי.





סְעָדֵנִי, צוּרִי, וּתְהִי כַפָּרָה

מִיתָתִי עַל עֲווֹנַי, וּכְנֶפֶשׁ מַאֲמִין

בִּצְרוֹר הַחַיִּים תִּהְיֶה צְרוּרָה

נַפְשִׁי אִתְּךָ לְקֵץ הַיָּמִין.













את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/34338