מסבה לכבוד הרב מ. עמיאל באלכסנדריה



	
	מסבה לכבוד הרב מ. עמיאל באלכסנדריה
	



ביום השלישי לשבוע שעבר הגיעי לחוף עירנו באניה “פטריה”
כבוד הרה“ג מ. עמיאל בלוית בני משפחתו בדרכו לא”י, למלא משרת רב ראשי ביפו
ותל־אביב.

על האניה עלו לקבל את פניו רבנו הגדול בלוית סגנו הראב“ד
ר' יעקב טולידנו, והאדון צבי שכטרמן חבר ועד קהלת יפו ותל־אביב, שבא באופן
מייחד מא”י לקבל את פני הרב בשם הקהלה.

בשעה שש וחצי אחה“צ נערכה מסבה נהדרה לכבוד הרב עמיאל
באולם הגדול שבמשרדי הקהלה. במסבה השתתפו ראשי ועד העדה, חברי משרת הרבנות
רבנו, הראשי פרופיסור דוד פראטו וסגנו הראב”ד רבי יעקב טולידאנו וחכם מימון
בן עטר, וכמו כן באי כח המיסדות והסתדרות הציונית בעירנו.

האדון רוברט רולו, נשיא הקהלה, ברך את כבוד האורח הנכבד
לבואו, ויאחל לו הצלחה פוריה במשרתו החדשה לטובת היהדות
הארצישראלית.

רבנו הראשי הציג לפני הנאספים את כבוד הרב מ. עמיאל בתור
אדם גדול ומפורסם בעולם ע"י חבוריו הנודעים לתהלה בדרושים ושאלות ותשובות.
אנו שמחים — אומר הרב — שבא כעת למלא משרה אחראית גדולה בעיר תל אביב. איני
אומר “בקהלת תל אביב” כי אם “בעיר תל אביב”, כי עיר זו היא היחידה העולם
בתור עיר יהודית במאה אחוזים; אנו מקוים כי יצליח בתפקידו, והקשר שבין
מצרים ובין ארץ ישראל יהיה יותר חזק ואמיץ, הוא מאחל לו אריכות ימים ועבודה
פוריה בארץ:

הראב"ד יעקב טולדינו אמר:

התפקיד של רב ראשי איננו קל תמיד, ואמנם הוא עוד כבד יותר
בימינו אלה, שיש בהם רבוי גוונים וחוגים בעמנו. עסקנים מכל הסוגים יש לנו
ביחוד בתל אביב; למוסדות החסד, לאחוד העם, לעליה, לחנוך ועוד ועוד, וכל אלה
מוצאים את המרכז היחידי להפגש בו, במשרד הרבנות ועד הקהלה. ברבנות הראשית
מוציאים את הנקודה המרכזית. ולכן כמובן על רב ראשי של הקהלה להיות איש
הבינים לשמור על החומה ועל הכלים, לשמור על הטפוס היהודי המקורי ועל
היהודות היונקת מן המקור, הזוהר והנוגה של חוזינו ומאורינו, ויחד עם זה
עליו גם להתיחס בסבלנות לרוח החפשית של הצעירים. כי על כן אם תל אביב המלאה
חוגים וסוגים שונים, בחרה בהרב מ. עמיאל לרב ראשי, בטח הכירה בו את האיש
המוכשר לזה, בטח ידעה בו כי עם היותו מדעת זקנים, הנה מלא לשד ורעננות של
צעירוּת, ובו יש כמין מטבע של בחור מצד אחד וזקן מצד שני.

ה. יעקב ויסמן בירך את כבוד הרב בשם הסתדרות הציונות. גם
הוא דבר בדוח הנואם הקודם על קושי התפקיד שהוטל עליו לנהל קהלה גדולה
וחשובה כזו של תל אביב; ישנן מפלגות שונות וזרמים שונים שקשה מאד לאחדם; אך
הוא מקוה כי ע“י השפעתו הגדולה יוכל להתגבר על המעצורים ולמצוא את דרך
לפתחון הראוי ע”י שיתוף פעולה.

מר שכטרמן הודה בשם קהלת תל אביב להרב הראשי פרופיסור דוד
פראטו ולראשי הקהלה בעד קבלת הפנים היפה שסדרו לכבוד הרב מ. עמיאל ואמר: פה
באלכסנדריה רואים שמתקיים הפתגם “עתידה א”י שתתפשט בכל הארצות“. כשאתה רואה
את בתי הספר של הקהלה החדורים רוח לאומית, כשאתה שומע את השפה העברית
המצלצלת בפי הפעוטים שבבתי הספר, וכשאתה רואה את ראשׁי ונכבדי הקהלה שבאו
לתת כבוד לרבה של העיר העברית הראשונה, — אתה מבין ומאמין שרוח א”י מתחילה
להתפשט בכל הארצות. ראשי הרבנים שלנו המסמלים את סמל עירנו עמיאל ועוזיאל,
יגדילו את השפעת א"י בגולה, ומובן כי בראש ובראשונה על המקומות הגובלים עם
ארצנו.

הרה“ג ר' מ. עמיאל כולו נרגש, הודה לכבוד הרב הראשי ולראשי
הקהלה על עריכת המסיבה לכבודו ואמר: נעים היה לי מאד לבקר את אלכסנדריה,
מפני שגם אלכסנדריה היא מעין קבוץ גלויות בזעיר אנפין, מעין זו של תל אביב,
וכבר רגיל אני בנסיון של רבנות במקום קבוץ גלויות; אנטוורפן היא ג”כ במדה
ידועה מקום של קבוץ גלויות מאשכנזים, אלכסנדריה קבוץ גלויות של הספרדים
ובא"י מאשכנזים וספרדים גם יחד ובאמת כבר בא הזמן שלא נהיה לא אשכנזים ולא
ספרדים אלא יהודים. מה שהביאה לנו ספרד בשעתה אנו יודעים מההיסטוריה שלנו,
ומה שהביאה לנו אשכנז עכשיו, אנו רואים בעינינו וכבר בא הזמן שבמקום נוסח
אשכנז ונוסח ספרד יהי לנו נוסח יהודי, ובמקום הלשון האשכנזית — אידיש,
והלשון הספרדית — שפניולית — תהיה לנו רק השפה העברית.

יודע אנכי שבמקום קבוץ גלויות כמו תל אביב יש פרוד־דעות
במדה גדולה, אבל איני מתירא מפרוד הדעות, כי במקום שיש פרוד דעות יש עכ"פ
דעת; במקום שיש מחלוקת לשם שמים, יש חיים ויש תורת חיים, ולפעמים השקט
והקול דממה דקה קשה יותר מהמחלוקת; האחדות המדומה קשה לפעמים יותר מפרוד
הדעות.

האם כפי שאומרים חז“ל עתידה א”י שתתפשט בכל הארצות, הנה
בטח מקודם תתפשם יותר בהארצות הסמוכות, ואז נהיה לנו ארץ ישראל וחוץ לארץ,
אבל לא גלות, כי הבדל רב יש בין חוץ לארץ ובין גלות; גם כשישב בארץ בזמן
בית ראשון ובזמן בית שני, ישבו הרבה יהודים לא בארץ, גם אז ישבו באלכסנדריה
של מצרים, אבל ישיבה זו לא היתה ישיבה גלותית ולא ישיבה בחוץ לארץ, כלומר
הארץ היתה המרכז שלנו וכל החו“ל וההיקף, וא”י נתפשטה גם שם; ורק אחרי החרבן
באה הגלות, ובבנין ארץ ישראל תתבטל הגלות, וגם אלה שלא יזכו לבוא לארץ יזכו
אכ“פ לשבת בחו”ל ולא בגלות. ומצרים בתור הארץ הקרובה לא“י תהיה; מהראשונות
שא”י תתפשט שם.





תשרי התרצ"ז



הראב"ד יעקב טולידאנו נבחר בתור ממלא מקום רב ראשי בקהלתנו.

כאשר החליט הרב הראשי ד“ר דוד פראטו לעזוב את אלכסנדריה
ולנסוע לרומא כדי לכהן שם בתור רב ראשי, — הוחלט באספת ועד הקהלה למנות את
הראב”ד ר' יעקב טולידאנו לממלא מקום רב ראשי, במשך ארבע שנים האחרונות שרת
במשרת סגן הרב הראשי.

ובו בזמן מלא גם תפקיד רב ראשי בקהיר במשך שתי שנים בבי"ד לערעורים.

המנוי הזה נתקבל בשביעות רצון גמורה מצד כולנו; כי במשך שנות משרתו ידע לרכוש לו אהבתם של בני הקהלה.

אין לי צורך לדבר על אישיותו של רבנו הידוע היטב בא"י, הוא
יסד גן הילדים הראשון בטבריה עיר מולדתו מטעם “עזרה” בברלין; הרבה לעשות
לטובתם של יהודי פקיעין ביסדו להם בית ספר ללמודי התורה מטעם “חובבי ציון”
באודיסה; חבר כמה ספרים היסטוריים ותורניים אשר הגדילו את שמו, וגם השתתף
בעתונים המקומיים במאמרים מחקריים.

ובתור חוקר בהיסטוריה האי"ת השתתף בחפירות המדעיות בסביבות טבריה יחד עם החוקר המפורסם נחום סלוש.

בימי המלחמה העולמית הוגלה לאי קורס יחד עם 750 גולים מא"י ומסוריה והיא היה לנשיא עליהם.

והננו מאחלים לכבוד רבנו הצלחה רוחנית להפרחתה של קהלתנו.










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40649