לְאַחַר זְמָן



	
	לְאַחַר זְמָן
	








כַּאֲשֶׁר שָׁרוּ בִי מַלְאָכִים שִׁירֵי אַהֲבָה,

לֹא בָאת אֵלַי ­–

אֲנִי חִכִּיתִי לָךְ עִם זֵר שׁוֹשַׁנִּים,

בְּצֵל עֲנָפִים;

אֲזַי הָיוּ עוֹד הַפְּרָחִים יָפִים

וְרַעֲנַנִּים ­–

אַתְּ לֹא בָאת אֵלַי…





עַתָּה בִי יְקוֹנְנוּ מַלְאָכִים חֶרֶשׁ ­–

לָמָּה בָאת אֵלַי?

עַב הֶעָנָן רְאִי, אֶת מִצְחִי כִסָּה,

צֵל הֶעֱטַנִּי אָפֵל,

הַכֹּל דַּךְ וּמָךְ סְבִיבוֹתַי, שַׁח וְשָׁפָל,

בְּרִגְעֵי גְסִיסָה ­–

לָמָּה בָאת אֵלַי?











את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/46229