לישראל שוחט



	
	לישראל שוחט
	







ט“ז ניסן התרע”ט

ידידי היקר,

יש לי חום יותר מ־39 מעלות, ואסור לי לקום ממיטתי הערב. לא
אוכל להגיד לך מה צר לי שלא אתכבד לבוא ולהשתתף בשמחתך. אתה וחבריך המעטים,
שעמדתם כצור מן היום הראשון לבנין הגדוד העברי, אתה וחבריך שסבלתם כל כך
מבלי להתאונן או להיאנח, יקרים לי אתם כאחי או ילדי, ואת אמונתכם וגבורתכם
לא אשכח לנצח.

בקש־נא סליחה בשמי מהגברת כלתך. אני מקוה לבוא לחתונתכם. תזכו בשנים רבות ומאושרות.

שלך

ז. ז’בוטינסקי





28/4/1919

ידידי,

פנינו לקוֹלוֹנל בבקשה לשלוח את כולכם למקוה־ישראל, אבל
הוא ענה שהפעם הזו בכלל לא יוכל לשלוח אף איש אחד, כי המשמרות רבות
והחיילים מעטים.

יש יסוד ותקוה שבעוד מעט יעבירו אותנו מרפה, אז לא יכבידו
אותנו במשמרות ככה, ואני בטוח שאז תינתן לכולכם היכולת ללכת
למקוה־ישראל.

ברגשי כבוד

ז. ז’בוטינסקי





16/6/1919

ידידי,

יש תקוה שנקבל אדמה בשבילכם עוד לפני ההחלטה הכללית של
ועידת השלום בנוגע לארץ־ישראל. ועד הצירים (הקוֹמיסיה הציונית) כותב לי,
שצריך כל אחד מכם לשלוח להם בקשה מיוחדת, חתומה בידו. כתבו
כזאת:

לכ' ועד הצירים, ירושלים.

אדון נכבד,

אני הייתי חייל בגדוד העברי בגליפולי (Zion Mule
Corps1) ועכשיו אני נמצא בגדוד העברי בארץ־ישראל (38 R. F.2). הנני רוצה להישאר בארץ
ולהתאחד יחד עם שאר חברי מהגדוד בגליפולי, בתור מושבה מיוחדת. אני בן
……. שנים, רווק (או נשוי עם….. ילדים), בריא, ורכוש אין לי. הנני
מתכבד לבקש מוועד הצירים שיעזרני במטרתי זו.

בכבוד…..

שלך

ז. ז’בוטינסקי
















( גדוד נהגי הפרדות  ↩



( גדוד 38 של ה“רוֹיאל  פיוּזילירס” (קלעי המלך)  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/44469