לטובת פליטי גרמניה



	
	לטובת פליטי גרמניה
	



חשון התרצ"ה



קוראי “דואר היום” זוכרים ודאי את פרטי ההחלטה החגיגית
שנתקבלה באספה השנתית של הקהלה ביום ד' באייר, ואשר הודענו עליה בשעתה.
האספה נתכנסה אז לטכס עצה מה לעשות בכסף אשר קובץ בעירנו לטובתם של יהודי
גרמניה, ובאספה ההיא השתתפו כל סלתה ושמנה של הקהלה היהודית.

הוצעו הצעות שונות, אז קם סגן נשיא הקהלה, העו"ד מר אלפרד
טילקי, ואמר: "בבקורי הראשון במשרדו של הא' אברהם עדה ביי ובנו יוסף לדרוש
תמיכה לפליטי גרמניה אמר לי מר יוסף עדה: אחרי שהבטיח לי מיד השתתפותו,
כדברים האלה:

“עזרתנו פּה צריכה להיות בת קיום, עלינו יהודי מצרים,
מוטלת החובה ליצור בארץ ישראל מושבה חקלאית ולישב בה את אחינו הנרדפים
בגרמניה, זה יהיה המפעל החשוב והרצוי ביותר; אני — הוסיף ה' טילקי —
התרשמתי הרבה מדבריו, שמיד הסכמתי להם, והנני מציעם לפני הקהל פה”. כל
הנאספים עמדו אז על רגליהם, ובהתרוממות־רוח ומתוך מחיאות כפים סוערות
נתקבלה ההצעה. בה באספה נבחרה ועדה לחקור ולדרוש בדבר.

במשך הזמן הזה חקרו ודרשו חברי הועדה בדבר, ולשם כך עלו אחדים מחברי הועדה בימים האחרונים לארץ ישראל.

ועל־פי בקשת הועדה שבראשה עומד האדון רוברט רולו, הגיע
לעירנו הד“ר רופין, נשיא הועד המאוחד הארצ־ישראלי לעזרת פליטי גרמניה, כדי
לדון בדבר ולהגשים את יסוד המושבה; בו בלילה התקיימה אספת הועד, ואחרי
משא־ומתן הוחלט כי המושבה תהיה לע”ע בת אלף דונם על אדמת וואדי חווארת,
שהקרן הקיימת נותנת לשם כך. בה יישבו חמשים משפחות, שהן בערך 200, או 250
נפשות, ובה במדה, שתתאספנה הנדבות בין יהודי אלכסנדריה (עד היום אספו בערך
עשרים אלף לי"מ) תהיה האפשרות להרחיב את המושבה על שטחי האדמה מצד מזרח,
השייכים גם כן לקרן הקיימת. לכל משפחה ינתנו עשרים דונם, על מחציתם יטעו
עצי פרי, ובעשרה הנשארים שאדמתם אדמה כבדה, ישמשו למספוא ולירקות; והלואה
של שלש מאות לירות תנתן לכל משפחה אשר תסולק בתשלומים שנתיים. הקרקעות האלה
מושקים ע"י נחל הנקרא “נָחל אלכסנדרי”, ולכן היתה הצעה לקרוא את המושבה בשם
“תל־אלכסנדריה” (כמובן, אם תבוא על כך הסכמתה של ועדת השמות בא"י).

נבחר ועד פועל של ששה חברים, שיטפל בדבר כדי להגשים את
הרעיון. ביניהם יהיו ארבעה הנמצאים בא"י, ושנים — באלכסנדריה. האחרונים הם
האדונים אדוארד אגיון ויוסף עדה.

קשה לתאר שמחתו הרבה של הקהל היהודי בעירנו בשׁמעו את
החלטת הועד, שבקרוב נזכה לראות ביצירת מושבה יהודית־מצרית פורחת בארץ
אבותינו.










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40637