נַחְשׁוֹן



	
	נַחְשׁוֹן
	







ר' מאיר אומר: כשעמדו ישראל על הים, היו שבטים מנצחים זה
עם זה. זה אומר: אני יורד תחילה לים, וזה אומר: אני יורד תחילה לים. מתוך
שהיו עומדין וצוֹוחין, קפץ שבטו של בנימין וירד לים תחילה. התחילו שרי
יהודה רוגמים אותם באבנים…

אמר לו ר' יהודה: לא כך היה המעשה. אלא זה אומר: אין אני
יורד תחילה לים. וזה אומר: אין אני יורד תחילה לים. מתוך שהיו עומדין
ונוטלין עצה אלו ואלו, קפץ נחשון בן עמינדב וירד לים תחילה.

בראש חודש אייר תרצ“ז, 12 באפריל 1937, ניתן האישור מטעם הרושם לחברת “נחשון בע”מ”, שמטרתה לעסוק בימאוּת לכל ענפיה.

יסידת “נחשון” באה לציבורנו בשלהי שנת־זוָעה ממארת. אך
המלאך הממונה על קידמתנו זה טבעוֹ מאז, שהוא מכה על ראשינו ביחוד לעתות
בצרה ואומר: גדל!

פתחוֹ העברי של הים התיכון, שנפתח לנו כחודו של מחט,
בצוּרת רשיון לפריקת סחורות בחוף תל־אביב, ביום 15 במאי 1936, הקים לנו את
“אוצר מפעלי ים”.

מאמציה של האניה “תל־אביב” להחזיק מעמד במלחמת ההתחרות
שנערכה עליה וקריאותיה לסעד ציבורי – אשר לא הגיעו למקום שאליו היו צריכות
להגיע – עוררו עוד לפני שנתים את הרעיון על ייסוד חברה ישובית לעניני ים,
ומנינים אחדים מאנשי ארץ־ישראל, שחזרו באניה זו מן הקונגרס בלוּצרן, הביאו
את תרומתם הראשונה לתכלית זו לועד הלאומי ועוררוהו להמשיך בדבר. אך ההמשך
הופיע רק בשלהי אוגוסט 1936, שאז הונח היסוד בחיפה לסניף הראשון של “החבל
הימי לישראל”.

ציבור הפועלים נטל את חלקו בעין יפה בהקמת שני הכלים
הישוביים הימיים: “האוצר” ו"החבל'. ועתיד הוא לתת להם מכוחו ולהוסיף, כדי
להאדירם ולהגיעם לשיעור הקומה הלאומי המיועד להם.

ו“נחשון” לשם מה? לשם סעד משקי נוסף, סעד מַשלים לשיט ולדיג חלוצי וכן לעבודת החופים.

ועוד בטרם “נחשון” כבר נעשו על־ידי מוסדותינו השקעות
חשובות ב“פריקה” בתל־אביב, בשותפות עם “פרדס”, “סמל' ו”אוצר מפעלי ים“;
ב”עוגן" בחיפה בשיתוף הנהלת הסוכנות; בדיג בחיפה, בשיתוף הסוכנות והחבל
הימי – סניף חיפה; בסבּלוּת מכס בחיפה, בשיתוף הנהלת הסוכנות; ובהוצאות
היסוד להתחלת בנין נמל תל־אביב – סך 2500 ל"י – כנגד סכום שקוּל מצד
הנהלת הסוכנות.

ריכוז ההשקעות שכבר נעשו וגיוס אמצעים נוספים
לפעולה ימית משקית – אלה הן התעודות ל“נחשון”, כפי שהוגדרו בהחלטת מועצת
ההסתדרות ל"ח: “המועצה מעריכה את ראשית הכיבושים ההיסטוריים של הישוב
וציבור הפועלים המאורגן במשק הים לכל ענפיו ומחליטה על ריכוז הפעולה בחברה
מיוחדת לעבודות ים ברשותה של חברת העובדים”.

כחברת עסק יהיה על “נחשון” לבדוק יפה יפה בטחון כל השקעה
ולדאוג לנשיאת פרי מסוּים – לוּ גם צנוע בראשיתו. לפיכך יוכל “נחשון” להיות
רק גורם מַשלים, הנשען בפעולתו על קרן־היסוד – הועדה הימית, על ה“חבל הימי
לישראל”, על קרן חוסר־עבודה, על קרנות הקיבוצים, הקבוצות וכו'.

כחברה הסתדרותית יפעל “נחשון” מתוך רצון חלוצי לפיתוח משק
הים לגופו, כדי להתקיים בעבודתו. כחקלאות – כימאות. בכוחם של אלה
האומרים להחיות את עצמם ביגיע כפיהם ינוצח גם הים. קשי ערפם, אורך רוחם
וחדירתם לתוך תוכו של המשק בדרך פועלית, בלי שׂרד מיותר – באלה יש
לקיים עוּבדוֹת משקיות גם בתנאים חמוּרים. 

ומצד העוּבדות עדיין אין בידינו אלא התחלות צעירות ודלות.
אם התקדמנו משהו בשנה האחרונה, הרי זו רק בעבודות החוף, בעיקר בסבּּלוּת.
אותה ספּנוּת־מעט שנוספה לנו השנה אינה אלא ספנוּת־סירות. בשֵיט־אניות
נסוגונו אחורנית: הנתיב העברי חיפה–טרִיֶסט, נתיב האניה “תל־אביב”, נמחק
דוקא השנה, כש“פינו מלא שירה” לים.

והדיִג? – עדיין הוא כולו באופק ו“ערפל חתוּלתוּ”.

דלות זו של ה“יש” הימי שלנו מחייבת ריכוז אמצעים מרובים –
וראוי “נחשון” כי ציבור הפועלים יכריז למענו, עם תחילת ברייתו, מפעל כספי
מיוחד. ועוד תגיע שעה זו בתוכנו.

סיון, תרצ"ז.














את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/37592