על התרבות העברית באלכסנדריה



	
	על התרבות העברית באלכסנדריה
	



חשוון תרצ"א



ב“דאר היום” פרסם מר א. אלמאליח את סקירתו השנתית על מצב “היהדות במזרח ובצפון אפריקה בשנת התר”ץ".

בדברו על החנוך ביהדות המצרית מתאונן מר א. אלמאליח כי
“הליציאום היהודי הגדול באלכסנדריה שנבנה כתרים לפני מוסדות החנוך
הקונגריגניסטים מתפתח יפה יפה — אך המטרה שלשמה נבנה — הרחקת הדור הצעיר
מבתה”ס הקונגריגניסטים למינהם — לא הושגה, ומוסדות החנוך הזרים הללו מלאים
עדיין תלמידים וכו'.

אמנם, איננו צריכים להסתפק בזה, אבל התחלת העבודה בענין
החנוך נעשתה. מבינים אנו שאי אפשר יהיה לדרוש מהמדרשה היהודית כי תאסוף אל
קרבה את כל התלמידים היהודים. זוהי עבודה ענקית. לאט לאט יבין הקהל שלנו
שהוא מחוייב לעשות זאת, להרחיק את בניהם מבתה"ס הנכרים. אך העובדה עצמה
שאותם שהבינו כי צריך היה לשנות את דעותיהם ולהכניס את ילדיהם לבתי ספר
יהודים — מספיקה להראות את דרגת התפתחותו של הרגש היהודי; ובפּרט כי סוף
סוף אינם עושים קרבנות בזה שהם שולחים את ילדיהם למדרשה היהודית, כי הלא
ראינו עד כמה התקדמו והצליחו התלמידים בשתי השנים האלו בבחינות הבגרות
בקונסוליה הצרפתית.

אמנם, יש להדגיש שהעבודה הלאומית סובלת במצרים; אך בכל זאת
ניכרת גם פה תסיסה שיכולה להביא בעתיד תועלת גדולה לתנועתנו, ואלמלא המשבר
כי עתה היתה עבודת התעמולה יותר קלה, מכיון שהקרקע הוכשרה באמת לכך. רק
הדאגות החמריות הן המעכבות לפי שעה את הטמפו. ובכל זאת, ראשי העדות הולכים
ומתקרבים אל התנועה.

רבנו הראשי, בראותו את הסכנה, שהנוער הולך לרעות בשדות
אחרים, ונספחים אל “הסתדרות הצעירים הנוצרים” — התאזר בכל כחותיו ליצור
“מועדון לנוער העברי”. מטרת המועדון הזה היא לאסוף ולרכז את הצעירים
מהשדרות הגבוהות הרחוקות מתנועתנו, ושעד היום לא התענינו בכל הנוגע
לרוח ישראל, ולברוא מרכז יהודי להתפתחות מוסרית, להשכלה־חברתית
וספורטיבית “באוירה יהודית”. ועבודתו לא היתה קלה: עליו היה להלחם עם חנוך
נושן של אדישות של דורות רבים, עם צעירים שנתחנכו במוסדות החנוך של הזרים.
ההצלחה היתה פּה מעוטרה בנצחון, הוקם מועדון ב“בוליבר די רמלה” במעון נהדר
גם כחיצוניותו גם בפנימיותו, עם כל הנוחיות החדישה, וכך הוא מושך קמעא קמעא
את כל האינטליגנציה היהודית.

הנה “ישיבת רבי דוד פראטו”, מכון ללמודי היהדות על ידי
הרצאות בכל יום חמישי בערב. זו כבר השנה השלישית שנוסדה ישיבה זו באחד
מאולמי ביתו של רבנו, ושהציבה לעצמה מטרה נשגבה לכל התאבים לשמוע נאומים
ווכוחים על תורת ישראל, תרבות יהודית וכו'.

ישיבה זו מכשרת את חוג האנשים מהשדרות הגבוהות שאינם באים
במגע ומשא עם יתר ההמון, להכיר את מאור התורה ואת הלאומיות ע"י הרצאותיו
המחוכמות של רבנו ואחרים.

קל להבין את התועלת הרוחנית שמכון זה מביא בהוה ובעתיד
להנאספים הבאים עם נשיהם ובניהם, בשעה שנפוצה מחלת “המרת הדת” בעירנו,
ושאחדים מהמשפחות המיוחסות נטבלו לשם הדת הנוצרית, הועילה “הישיבה” “להשיב
רבים מעוון”.

אין להגיד אמנם, שכל המאמצים נעשו כדי למשוך את כל היהדות
המצרית לתנועה הזאת! עוד רבה הדרך, עוד עבודה כבירה עומדת לפנינו פה. ואת
זאת הבין רבנו הראשי שהחליט להסתלק מכל סכסוכים־אישיים כדי להתמסר בלי לאות
בכל כשרונותיו לעבודתו הקדושה.

הנה אגודת “התחיה”, חבר של צעירים רעננים, ערים ופעילים בכל דבר הנוגע ללאומיות היהודית.

נעים מאד לראות ולשמוע אותם בכל לילה בהתאספם באולמי
ההסתדרות הציונית, בהתוכחם על כל מה שמתרחש במהלך מצבם של אחינו בארץ ישראל
ובגולה. בכל ליל רביעי ניתנות ע"י חבריה הרצאות על נושאים יהודים. ואין
להפחית את ערך עבודתם לטובת “קרן הקיימת”, כי מלבד הכספים הנאספים על ידי
צעירים וצעירות, הם מנהלים תעמולה רבה לרכישת נפשות לציון.

ולכן, אדוני אלמאליח, אין לנו הרשות, לטובת התעמולה בעצמה
לזלזל בציוניות שבמצרים ולאמר שלא נעשה מאומה! הנך רואה שנעשים מאמצים כדי
להגיע אל המטרה הרצויה; אך כדי שיהיה כולט מה שהולך ונוצר, דרוש זמן רב וגם
אפשרויות ולא בבת אחת. רק אותם היושבים על המקום מרגישים שישנה התקדמות
והתפתחות בכל מוסדות החנוך, התרבות ובתי החסד, ההולכים וצועדים בצעדים
ענקיים בהתפתחות ההכרה הלאומית.

עלי לציין עוד מפעל חשוב שנוסד בזמן האחרון, והוא: “עתון
עברי מצויר” בעברית ובצרפתית. רבעון חשוב היוצא ארבע פעמים בשנה, ע"י
המייסד והמנהל רבי דוד פראטו — מכיל מאמרים חשובים, ספרותיים, היסטוריים עם
תמונות יפות והוא עלול לחדור לתוך השדרות הגבוהות האלו ולחבב עליהם את
התרבות היהודית והתנועה הלאומית.










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40644