עַל קֶבֶר אָבוֹת



	
	עַל קֶבֶר אָבוֹת
	



1


לִבִּי הוֹלִיכַנִי בַּחֹשֶךְ הָעָב



בֵּין קְבָרִים לְלֹא מַצֵּבוֹת,



בָּאתִי הַיּוֹם הִשְתַּטֵּחַ בָּדָד



עַל קֶבֶר אָבוֹת.





בָּאתִי הַיּוֹם, וְנַפְשִׁי דוּמִיָּה.



מָה אַפִּיל תַּחֲנוּנַי וְאֹמַר?



הַאֶתְפַּלֵּל לִשְׁלוֹמוֹ שֶׁל בֵּיתִי



לִפְנֵיכֶם, שׁוֹכְנֵי הֶעָפָר?





כִּי תִהְיוּ מְלִיצַי הַטּוֹבִים בַּמָּרוֹם,



וְעֶזְרָה לִי תָּחִישׁוּ בַּצָּר,



רְפוּאָה שְׁלֵמָה לַחוֹלֶה הָאָנוּשׁ,



בְּרָכָה לַנּוֹדֵד אֶל נֵכָר?





מְאוּם לֹא אַגִּיד. אֶשְׁתַּטַּח וְאֶדֹּם,



וְאִלְמִי יַאֲזִין וְיִשְׁמַע



אֶת קוֹל הַמֵּתִים הַבּוֹקֵעַ אֵלַי



מִמַּעֲמַקֵי אֲדָמָה.





זֶה בָּא קוֹל אָבִי וּבָאָה אִמִּי



אֵלַי, אֶל הַחַי, לְבַקֵּשׁ:



עַל חֳלִי גָדוֹל, עַל מַכְאוֹב־אֵין־מַרְפֵּא,



עַל פֶּצַע יוֹקֵד אֵין חוֹבֵש.





אֶת בִּכְיָם יְתַנּוּ, אֲשֶׁר אִישׁ לֹא קְלָטוֹ,



אֶת יְגוֹן־שֵׂיבָתָם הַנָּזּוּף,



וּבְרָכָה יִשְׁאֲלוּ, יְבַקְשׁוּ מֵעִמִּי



לְדַרְכָּם בָּהּ יֵצְאוּ לְלֹא שׁוּב.– – –





מְאוּם לֹא אַגִּיד. אֵין תְּשׁוּבָה בִּלְבָבִי



לְרַכֵּךְ אַחֲרוֹן מְרַאֲשׁוֹתָם.



מֵעֲפַר קִבְרוֹתָם רַק אֶחְפֹּן מְלֹא כַּפַּי



וְאָשִׂים עַל לִבִּי כַּחוֹתָם.







עַל קֶבֶר אָבוֹת: לא כוּנס. נדפס ב“דבר”, 31 במרץ  1944.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/42804