הַנְּשִׁיקָה



	
	הַנְּשִׁיקָה
	




שִׁמְשׁוֹן הַקָּטָן הֵקִיץ זֶה עַתָּה מִשְּׁנָתוֹ. אַךְ פָּקַח אֶת עֵינָיו, קָפַץ עַל בִּרְכֵּי אִמּוֹ וְקָרָא:



– אֲנִי חָפֵץ דְּבַר־מָה, אִמִּי, נַחֲשִׁי־נָא: מָה אֲנִי חָפֵץ?



אָמְרָה לוֹ אִמּוֹ: לִרְחֹץ אַתָּה חָפֵץ, שִׁמְשׁוֹנִי? הִנֵּה כָד הַמַּיִם, הִנֵּה הַמַּגֶּבֶת, בּוֹא וּרְחַץ!



אָמַר לָהּ שִׁמְשׁוֹן: אַף אָמְנָם אֶרְחַץ, וְאוּלָם לא זֶה הַדָּבָר אֲשֶׁר אֲנִי חָפֵץ, נַחֲשִׁי נָא!



– וְכִי מַה יַחְפֹּץ שִׁמְשׁוֹנִי? – שָׁאֲלָה הָאֵם אֶת בְּנָהּ וּפָנְתָה וְלָקְחָה אֶת הַכַּדּוּר מֵעַל הַשֻּׁלְחָן וְאָמְרָה: אֶת הַכַּדּוּר אַתָּה רוֹצֶה לְהִשְׁתַּעֲשֵׁעַ בּוֹ?



עָנָה שִׁמְשׁוֹן לְאִמּוֹ: אֶת הַכַּדּוּר אֶקַּח, וְאוּלָם לֹא זֶה הַדָּבָר אֲשֶׁר חָפַצְתִּי, אֲנִי חָפֵץ דָּבָר מָתוֹק.



חָשְׁבָה אָמּוֹ וְקָרְאָה: שִׁמְשׁוֹן רוֹצֶה סֻכָּרִיָּה?



עָנָה שִׁמְשׁוֹן בִּצְחוֹק: לֹא זֶה! לֹא זֶה! אֲנִי רוֹצֶה דָבָר יוֹתֵר מָתוֹק מִסֻּכָּרִיָּה.



הִתְפַּלְּאָה אִמּוֹ וְאָמְרָה: וְכִי מַה מָּתוֹק מִסֻּכָּרִיָּה? אוּלַי אֶתֵּן לְךָ דְּבָשׁ?



הֵנִיעַ שִׁמְשׁוֹן רֹאשׁוֹ, אַחַת הֵנָּה וְאַחַת הֵנָּה, וְקָרָא: לֹא דְבָשׁ, הָבִי לִי דָבָר יוֹתַר מָתוֹק מִדְּבָשׁ!



תָּמְהָה עָלָיו אִמּוֹ וְשָׁאֲלָה אוֹתוֹ: וְכִי מַה מָּתוֹק מִדְּבָשׁ?



הִגִישׁ שִׁמְשׁוֹן אֶת פִּיו הַקָּטָן אֶל שִׂפְתֵי אִמּוֹ וְקָרָא:



– נְשִׁיקָה! נְשִׁיקַת פִּי אִמִּי מְתוּקָה מִדְּבָשׁ!







את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40606