רֵעִי מִקָּרוֹב



	
	רֵעִי מִקָּרוֹב
	




כְּאַיָּל שָׂב תַּעֲרֹג עַל אֲפִיקֵי יְצִירָה. קוֹמָתְךָ הַמְדַלְּגָה
תֵּרָאֶה פַּעַם עַל גְּבָעוֹת וּפַעַם בָּעֲמָקִים. הִנֵּה רֵעוּ לְךָ
עֲדַת צְבָאִים צְהֻבִּים, וְהִנֵּה יָצָאתָ בְּעִקְּבֵי הַפָּרוֹת הַטְּלוּאוֹת.
וַאֲנִי תָמִיד אֶרְאֲךָ בּוֹדֵד, פּוֹשֵׁט צַוָּאר, מֵרִים קֶרֶן
וּמְשׁוֹטֵט עַיִן אֶל אֲפִיקֵי הַיְצִירָה הַשּׁוֹקְקִים בְּאָזְנֶיךָ. רַגְלֶיךָ
הַדַּקּוֹת, הָאֵפֶר הַפָּזוּר עַל שְׂעָרְךָ, הַצְּלָלִים הַנִּבְהָלִים בְּעֵינֶיךָ
– חִמַּדְתִּיךָ, תְּנֵנִי לִלְפֹּת אֶת צַוָּארְךָ וּלְהַקְשִׁיב לְהַלְמוּת
לִבְּךָ אֲשֶׁר יַרְעִיד אֶת כָּל גֵּוְךָ בְּלִי-חָשָׂךְ.

עוֹרְךָ דַּק לְהַפְלִיא וּרְזוֹן בְּשָׂרְךָ יַכֶּה כָּל חַי בְּתִמָּהוֹן.
כָּל רוּחַ מְצוּיָה תַּרְנִין אֶת עֲצָבֶיךָ הַחֲשׂוּפִים כִּמְעָט. יַחַשׂ
לֵדָתְךָ לֹא יִתֶּנְךָ לְמַהֵר רוּץ כְּאַחַד הַצְּבָאִים הַצְּהֻבִּים,
אַף לֹא לְהִתְעָרֵב עִם עֵדֶר הַפָּרוֹת הַטְּלוּאוֹת. עֵת תְּשָׂרֵךְ
פְּסִיעוֹתֶיךָ הַדַּקּוֹת, הַנִּמְהָרוֹת-הַזְּהִירוֹת, עִם הָעֵדֶר הַכָּבֵד,
יָדוּץ לְבָבְךָ אַחֲרֵי הַצְּבָאִים הַמַּעְפִּילִים לַאֲוִיר מָעְלָה,
וּבְחָפְזְךָ עִם הָעֵדֶר הַקַּל, תָּתוּר עֵינְךָ אַחֲרֵי הַפָּרוֹת הָרוֹעוֹת
בִּירַק הַבִּקְעָה.

בִּינַת-עוֹלָם בְּעֵינְךָ וְחֶרְדַּת-הָרֶגַע תְּפַרְפֵּר עַל רוּם
מִצְחֶךָ. הָבָה אֶקְשֹׁר לִבִּי בְּלִבְּךָ וְאֶחֱרַד עִמְּךָ בְּכָל דְּרָכֶיךָ.
נֶצַח לֹא אֶשְׁכַּח הַיּוֹם בּוֹ קָרַבְתָּ אֵלַי, וַאֲנִי יוֹשֵׁב
עַל צוֹק תָּלוּי עַל פְּנֵי תְהוֹם פְּרוּעָה וְשָׁר אֶת שִׁיר אָבְדָנִי.



“שַׁבְתִּי מֵאֲפִיקֵי הַיְצִירָה. הֶאָח, רָוִיתִי!”



“בָּרוּךְ לִי תִּהְיֶה. דִּלּוּגְךָ עָלַי אַהֲבָה.”



״הַאֵין רֵיחִי רֵיחַ מַעְיְנֵי הַשָּׂשׂוֹן?"

״רֵיחֲךָ רֵיחַ אֲפִיקֵי עוֹלָם."

“אוֹדְךָ, אָח חוֹנֵן.”

“אֶרְחָמְךָ, אָח חַנּוּן.”

צֵלָע אֶל צֵלָע הָלַכְנוּ בַּבִּקְעָה וּבָהָר. מִי יַפְרִיד בֵּינֵינוּ?

כְּאַיָּל שָׂב תַּעֲרֹג עַל אֲפִיקֵי יְצִירָה. הִשָּׁעֵן תִּשָּׁעֵן
אֵלַי וְצִלְלֵי עֵינֶיךָ הַנִּבְהָלִים יְרַקְּדוּ מוּל עֵינָי.
וַאֲנִי אַקְשִׁיב בְּאַהֲבָה אֶל הַלְמוּת לִבְּךָ הַנָּד בְּקֶרֶב
גֵּוְךָ הָאַוְרִירִי בֵּין הַגְּבָעוֹת וְהָעֲמָקִים, וְאֶרְקֹם בְּדִמְמַת חֵן
אֶת דְּמוּת שְׁנֵי הָעֲדָרִים, הַקַּל וְהַכָּבֵד, הַצָּהֹב וְהַטָּלוּא,
לְתוֹך רִקְמַת שִׁיר אָבְדָנִי עַל פְּנֵי הַתְּהוֹם הַפְּרוּעָה.


תרפ"ה










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/35082