הַזְכָּרָה



	
	הַזְכָּרָה
	








לִפְנֵי כַמָּה קֵיצִים וְכַמָּה חֳרָפִים

יָדַעְתִּי נַעֲרָה עִם פָּנִים נוּגִים וְיָפִים.





בְּכָל עֶרֶב חִכְּתָה לִי בְחֶדְרָהּ, בָּעֲלִיָּה;

אֲנִי הָיִיתִי בָא עִם סִפְרֵי קְרִיאָה,





וּבְבוֹאִי — וְאוּלָם מֵתָה כְבָר הָעַלְמָה —

אַךְ כְּחַי, אֲנִי עוֹד רוֹאֶה צַלְמָהּ;





שַׂעֲרוֹת עַרְמוֹן הָיוּ לָהּ עַל רֹאשָׁהּ,

עֵינַיִם שׁוֹאֲלוֹת וּמֶבָּט עָצֵב וְנוֹשֶׁה…





וָאֹהַב לְהַבִּיט אֶל עֵינֶיהָ יָשָׁר

וּלְהַרְהֵר אֶת הִרְהוּרִי הַצָּנוּעַ וְהַכָּשֵׁר.





וָאֹהַב מְאֹד לִשְׁמֹעַ רָזֵי קוֹלָהּ —

הִיא הָיְתָה נַעֲרָה חִוְּרָה וְחוֹלָה.





בְּעֶרֶב אֶחָד וַאֲנִי בָא לְבֵיתָהּ,

וְעִמִּי סִפְרִי — וָאַשְׁאִיר אוֹתוֹ בַחֲדַר הַמֵּתָה.











את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/46167