עז.  ועת לדבר



	
	עז. ועת לדבר
	








לִדְבַר אֱמֶת אַל תֶּחֱשֶׁה, אִישׁ דֵּעַ,

כִּי בָהּ כֵּאוֹר חַמָּה, כְּאוֹר יָרֵחַ

תַּזְהִיר פְּנֵי תֵבֵל, וְכֹל זֹרֵחַ,

בָּהּ יַעֲלֹז בַּר לֵב וְיִשְׁתַּעְשֵׁעַ.





הוֹכַח בְּמִסְתָּרִים עֲוֹן הָרֵעַ;

וּקְרָא בְקוֹל גָּדוֹל, וְהִתְיַפֵּחַ

חַטֹּאת יְשֻׁרוּן עַמְּךָ; שַׁבֵּחַ

בִּינַת חֲכַם לֵבָב וְאִישׁ שֹׁמֵעַ.





אַל נָא תְהִיּ כַמֵּת, וְשָׂא קֹלֶךָ

נֶגֶד רְחֵקֵי אֵל, וְחֵטְא וָפֶשַׁע

יוֹדוּ וְיִתְוַדּוּ לְאֵל הַיֵּשַׁע.





אַךְ טוֹב לְדַבֵּר לַעֲזֹר חֵלֵכָה;

אַךְ לַתְּבוּנָה טוֹב לְמַלֵּל אֹמֶר.

שִׁמְעוּ, קְחוּ מוּסָר, קְרוּצֵי חֹמֶר!









את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/37022