החמלה



	
	החמלה
	



1

משוט בארץ באה החמלה, מבלי יכלתה לראות עוד בצרות היצורים
בתבל ארצה, להטמן בעפר ולהסתיר עמל מעיניה; אך גם פה לא הונח לה, כי כל
מראה עיניה ראתה בארץ, עוברים עתה על פניה במחזה, ועולים על לבבה כשטף מים
כבירים; ובמלאת נפשה, תוציא את כל רוחה על לשונה, ותפקוד ותמנה את ראשי
חילי המחנות מכל מעשי החמס תחת השמש, מדלגת ומקפצת מגל לגל בים התלאות
באניות תאניה. ובכן נפרדו אמריה והיו לארבעה ראשים:

הראשון, על העושק והמרוצה הנראה בין כל חיתו שדה, בהמה, עוף, ורמש, ודומיהם.

השני, על העול והאכזריות אשר יעשה להם האדם גם הוא לא במשפט, רק באשר גברה ידו עליהם.

השלישי, על העמל ואון הנעשה בין זרע האדם בין איש לרֵעו ועל דם האדם מאדם ישפך.

הרביעי, על שפע הרע היורד משמים ארץ, ואיד העולה מן הארץ מתחת, ואשר במים, אש, ורוח, ומכל תולדותיהם ומלואיהם בם.

ופני החמישי אל ארבעתן, בו חשבה לבכות ולספוד כל צאצאי ארץ
על כל הרעה אשר ראתה בהם בארבעת המערכות הראשונות, והנה כצאת מרי שיחה
להשתרע כפעם בפעם, פתאום יבקיענו קול מענה אלהים מתהלך בסערה להוכיחה על
פניה ולהגיד לה תעלומות משפט, ויציג לפניה את החקים אשר עליהם הטבעו כל
מעשי האלהים; והאל המדבר בצדקה בהוכיחו את צדקתו, גם את האדם המתאונן לא
הרשיע; ואם הוא יצדיק מי זה עוד ירשיע?





א

1


הוֹי אַךְ שׁוֹד וָהִי! הַבֵּט לֹא אוּכָלָה,

הָמוּ מֵעַי הָמוּ בִּלְבָבִי לַחַץ;

הָהּ לִבִּי לִבִּי! הָהּ נַפְשִׁי נִבְהָלָה!

וּבְכִלְיוֹתַי אֵיפֹה פָּשָׂה הַמַּחַץ;

אָנָּא סַמְּכוּנִי! פֶּן אִמַּס כַּמַּיִם,

חֶמְלָה אָנֹכִי מִבְּנוֹת הַֹשָּׁמַיִם!




2


פֹּה בִּמְחִלַּת צוּר פֹּה חֹשֶךְ וָאֶמֶשׁ,

פֹּה אוּלַי אָנוּחַ כִּי לֹא אֶרְאֶנָּה,

אַכְזְרִיּוּת אֹיַבְתִּי הִיא תַּחַת שֶׁמֶשׁ,

שָׁם נַפְשׁוֹת כָּל חַי לָהּ מִרְמָס תִּהְיֶינָה;

הָהּ! כִּי אֶזְכּוֹר זֹאת גַּם פֹּה לֹא אַרְגִּיעַ,

גַּם רוּם אִם אֶסַּק בִּשְׁאוֹל אִם אַצִּיעַ.




3


הֲלֹא יָדַעְתִּי כִּי הִנֵּה גַּם עַתָּה,

כָּל אָדָם וּבְהֵמָה צִפּוֹר וָרֶמֶשׂ,

כֹּל אֲשֶׁר חַי פֹּה בָּאָרֶץ מִלְמַטָּה,

עֲשׁוּקִים וּרְצוּצִים עַד יֵלְכוּ תֶּמֶס2;

אֵיךְ אֵדַע נֶאֱנָקִים וּמַצִּיל אַיִן,

וּלְבָבִי לֹא יִמַּס מִדִּמְעוֹת עַיִן?




4


הוֹי אִם אֶזְכּוֹר הַזְּאֵב נָמֵר וָלַיִשׁ,

יֶאֶרְבוּ, יִתְנַכְּלוּ, יֶהֱמוּ, יָשֹׁקּוּ;

מִתְנַפְּלִים בַחֲמָתָם עַל שֶׂה וָתַיִשׁ,

קוֹרְעִים עוֹר וּשְׁאֵר3 וּדְמֵיהֶם יָלֹקּוּ;

זֶה צוֹעֵק מָרָה וּבְקוֹלוֹ גֹוֵעַ,

זֶה יִרְמוֹס יִטְרוֹף אֵינֶנּוּ שׁוֹמֵעַ.




5


אוֹ אֵיךְ יוֹנָה תַמָּה אֵם עַל אֶפְרוֹחַ,

אֵיךְ דָּמָם נָקִי יָמֹץ נֵץ וָפֶרֶס?

סִיס עָגוּר וּרְנָנִים4 יֶהְגּוּ בַכֹּחַ:

“לַשּׁוּעָל אֵיךְ נִהְיֶה לִמְלֹאת הַכֶּרֶשׂ?”

אֵיךְ מִדַּם הַדְּרוֹר פִּי צֶפַע צָבוּעַ,

וּבְחֵךְ עַקְרָב נוֹרָא שׁוֹר פַּר קָרוּעַ?




6


שָׁם יָעִיר קִנּוֹ הַמְזַמֵּר בַּלָּיִל,

מִפִּיו יוֹשִׁיט אֹכֶל לִילָדָיו שֵׁשֶׁת;

וּלְהָבִיא חִישׁ שֵׁנִית עוֹד אָזַר חָיִל

הִנֵּה שָׁב וַיֶחֱרַד מֵאֵן לָגֶשֶׁת;

וּמְרַחֵף עַל קֵן רֵק, בְּדָּם יִרְאֵהוּ,

עַד צֵאת שׁוֹדֵד בָּנָיו וַיִּבְלָעֵהוּ.




7


מֵרוּחַ פִּי פֶתֶן אֵיךְ תִּשְׁתַּגֵּע,

שָׁם הָאַרְנֶבֶת לָרוּץ חַי אֶל פִּיהוּ;

וּשְׁחוֹחַ אֵיךְ יַעֲמוֹד שָׁפָן יָגֵעַ,

מוּל מַלְתְּעוֹת רוֹדְפוֹ אוֹמֵר: הִשַּׂגְתִּיהוּ!

וּסְגוֹר לֵב רָחֵל אֵיךְ הַדּוֹב קוֹרֵעַ,

וּבְפִיו כַּף רַגְלָהּ אֵיךְ עוֹד תִּתְנוֹעֵעַ.




8


מָה חֶבֶר אֲרָיוֹת הַמְּזָרִים זַעַם,

מֶה עָמְדוּ כַדּוּר5 מֶה חָבְרוּ רָאשֵׁימוֹ?

עֵינֵימוֹ כִבְרָקִים אַף נַהְמָם רַעַם,

הָהּ! אַיֶּלֶת חֵן נִקְרַעַת בֵּינֵימוֹ!

זֶה רֹאשׁ זֶה חָזֶה זֶה בֶּטֶן בּוֹקֵעַ,

וּמַדְקְרוֹת קוֹלָהּ אֶת לִבִּי פּוֹצֵעַ.




9


תַּחַת צַוָּאר נָמֵר עוֹמֵד שָׁם כֶּשֶׂב,

וּבְרֹךְ קָדְקָדוֹ צִפָּרְנָיו נִתְקָעוּ;

זֶה עוֹמֵד וּמַבִּיט דָּמוֹ עַל עֵשֶׂב,

הַיּוֹרֵד מֵאָזְנָיו כִּי כֵן נִקְרָעוּ;

מִקּוֹל נִקְמַת טוֹרֵף יִרְעַשׁ הַיַּעַר,

אַךְ קוֹל נִטְרָף הִגְדִּיל סִמֵּר כָּל שַׂעַר.




10


מַה־מַּר קוֹל הַצֹּאן נִשְׁמָע מִן הָרֶפֶת

הֵמַר מָרַת חַיַּי – נַפְשִׁי תָשׁוּחַ;

מַה גַּם זִרְמַת דָּם מִתָּחְתָּיו שׁוֹטֶפֶת

עוֹדוֹ מַעֲלֶה אֵדוֹ כַּסִּיר נָפוּחַ;

הוֹי פְּרִיצֵי חַיּוֹת! – פָּרְצּוּ הַדֶּלֶת

כָּל הַנֶּפֶשׁ שָׁם אֵיךְ עַתָּה נֶאֱכֶלֶת!




11


הוֹ קַן צִפֳּרִים, בּוֹ אֵם עַל בָּנֶיהָ

הֵבִיאָה הַלְּבִיאָה – טָרוֹף טֹרָפוּ

עוֹד תַּפְלִיט6 עוֹד תֹּאחֵז בֵּין צִפָּרְנֶיהָ

הָהּ! עוֹדָם חַיִּים עוֹד רוּחַ יִשְׁאָפוּ

וּבְרִדְתָּם קֶבֶר אֶל בֶּטֶן טוֹרֶפֶת

עוֹד הָאֵם תִּדֹּד כָּנָף וּמְצַפְצֶפֶת.




12


אֵין חַי בָּאָרֶץ הַתָּם וּטְהָר רוּחַ

אֲשֶׁר לֹא דָמָיו אֶל עַזִּים יִמְתָּקוּ;

גַּם עַתָּה, רֶגַע זֶה, הָהּ! וּבְכָל רוּחַ,

בֵּין שִׁנֵּי טוֹרְפִים חֲלָלִים יִצְעָקוּ;

אָנָּא סַמְּכוּנִי! בַּל אִמַּס כַּמָּיִם,

חֶמְלָה אָנֹכִי מִבְּנוֹת הַשָּׁמָיִם! –




ב

13


גַּם הָאָדָם הַזֶּה לוֹ בָר וָפֶרִי,

וּבְשַׂר נֶפֶשׁ חַיָּה לֶאֱכוֹל לוֹקֵחַ;

לַאֲלָפִים לִרְבָבוֹת, הוֹי תּוֹךְ וָמֶרִי7!

יוֹבִילֵמוֹ יוֹם יוֹם אֶל בֵּית מַטְבֵּחַ;

בַּעֲשׂוֹת זֹאת מֵאָז לֹא יַחְשְׁבֶנָּה פֶּשַׁע,

כִּי כֵן יִמְתַּק כָּל מַר יִצְדַּק כָּל רֶשַׁע.




14


הַעַל כִּי הֵם אִלְמִים רִיבָם לָשִׂיחַ,

אֵין רָב אֶת רִיבָם אֵין חוֹלֶה8 עָלֵימוֹ?

הַאִם אֵלֵימוֹ גַּם אֵל לֹא יַשְׁגִּיחַ,

כִּי כָאֵשׁ תֹּאכְלֵם מַאֲכֶלֶת אוֹכְלֵימוֹ?

הַעַל כֵּן לָטֶבַח כֻּלָּם יִכְרָעוּ,

כִּי אֵין מִרְמָה בָם רַהַב לֹא יָדָעוּ?




15


"הִנֵּה כֹּל יֵשׁ לָנוּ לָכֶם נָא בֹזּוּ,

רַק חַיָּתֵנוּ אַל נָא תִרְעוֹצוּ;

צַמְרֵנוּ שַׂעֲרֵנוּ חִנָּם נָא גֹזּוּ,

בֵּיצֵינוּ לִקְטוּ וַחֲלָבֵנוּ מֹצּוּ!"

שָׁוְא כֵּן תִּתְחַנְּנוּ זֹאת יִקְחוּ רִאשׁוֹנָה,

וּבְשַׂרְכֶם עַל דִּמְכֶם תִּתְּנוּ אַחֲרוֹנָה.




16


כִּשְׂחוֹק לוֹ לָאָדָם קַחַת מַאֲכֶלֶת,

לַפָּרִים לָרְאֵמִים אוֹ הוֹלֶם פַּעַם;

הוּא עוֹמֵד שָׁקֵט בִּמְקוֹם הַמַּפֶּלֶת,

זֶה גוֹעֶה מִדָּמוֹ כִּשְׁאוֹן קוֹל רַעַם;

הוּא מַפְשִׁיט וּפוֹרֵק קַץ וּמְרַתֵּחַ,

עוֹר בָּשָׂר וָלֵב נוֹשֵׁךְ וּמְנַתֵּחַ.




17


כֵּן יָשִׂים בֵּית כֶּלֶא הָמוֹן וָחַיִל,

בּוֹ צִפּוֹר כָּל כָּנָף לֹא אָשָׁם בָּמוֹ;

יַלְעִיטֵם וִיבַקְּרֵם יוֹמָם וָלַיִל,

עַד בּוֹא יוֹם קִצָּם יַעַשׂ קָּצִיר לָמוֹ;

הֲקַשׁ גִּידֵיהֶם אִם עוֹרְקֵיהֶם תֶּבֶן,

הַאֵין חיִּים בַּמוֹ וּבְשָׂרָם אֶבֶן?




18


רַכֵּי הַנּוֹצָה אֶפְרוֹחִים חֵן לָמוֹ,

בַּדּוּד הַמָּרְתָּח אֵיךְ חַיִּים נִטְבָּלוּ!

סַעַר גַּלֵי קֶצֶף רֶגַע כִּסָּמוֹ,

וַעֲרֻמִּים לֹא יִחְיוּ פִּתְאֹם הֹעָלוּ;

וּפְנֵי אֱנוֹשׁ אֶחָד אוּלַי יַצְהִילוּ,

מֵהֶם לַעֲשָׂרוֹת חֲלָלִים יַפִּילוּ.




19


פָּרָה אַבִּירָה9 שָׁם אֻסְּרוּ רַגְלֶיהָ,

וּתְבֻקַּע בִּטְנָהּ עוֹד חַיִּים מָלָאָה;

עוֹרָהּ חַי נִקְרָע וִיעֻקְּרוּ מֵעֶיהָ,

מַכְאוֹבָהּ עָמוֹק וּדְוֹתָהּ נוֹרָאָה;

שָׁם אֶל שֻׁלְחָנָם הַתְּמִימָה נִָקְרָבָה,

וּבְלִי כָל נֵתַח טוֹב בִּרְעָדָה שָׁבָה.




20


סוּס גָּמָל וַחֲמוֹר לַעֲבָדִים לוֹ נֶצַח,

יַעֲבִידֵם וִיעַנֵּם בָּאַף וּבְפָרֶךְ;

בִּמְטִיל מַשָּׂא סֵבֶל וּבְהַלְמוּת רֶצַח

בִּבְלִי כֹחַ וָאוֹן יֵלְכוּ בַדֶּרֶךְ;

מִתַּחַת סִבְלָם אִם תִּשְׁמַט רוּחָמוֹ,

כָּל עוֹבֵר לוֹ יָנוּד וִיצַחֵק בָּמוֹ.




21


שָׁם יִנְעַם קוֹל צִפּוֹר וּפִתְאֹם פֶּתַע,

מֵחֵץ יוֹר בּוֹ גֶבֶר נָפל טָבוּחַ;

עוֹדוֹ חַי הַדָּג וַיְשַׁסְּעֵהוּ שֶׁסַע,

וּבְתָרָיו יוֹרְדִים חַיִּים סִיר נָפוּחַ;

מַדּוּעַ אֵין שׁוֹפְטִים עַל זֹאת בָּאָרֶץ? –.

כֻּלָּם קָשְׁרוּ קֶשֶׁר שִׁית לָמוֹ קָרֶץ.




22


זֶה בִּפְנֵי הָאֵם אֶת עוּלָהּ זוֹבֵחַ,

מַה תִּגְעֶה מַה תִּפְעֶה מִי יִשְׁמָעֶנָּה?

זֶה בִּדְבַר קוֹסֵם יוֹנָתוֹ לוֹקֵחַ,

קוֹרְעָהּ חַי לִשְׁנַיִם אוֹ חַי יִקְבְּרֶנָּה;

אָנָּא הַחְיוּנִי! פֶּן אִמַּס כַּמָּיִם

חֶמְלָה אָנֹכִי מִבְּנוֹת הַשָּׁמָיִם! –




ג

23


מַה נִּפְלֵאת מַכָּה זֹאת הַפְלֵא וָפֶלֶא!

שֹׁמִּי אֶרֶץ עַל זֹה וִהְיִי אַךְ תֹּהוּ!

אִם אָדָם לָאָדָם יִפְעַל גַּם אֵלֶּה,

בָּשָׂר כִּבְשָׂרוֹ צֶלֶם יָהּ כָּמוֹהוּ;

רַב לָךְ אַכְזְרִיּוּת! בִּצַּעַתְּ מַעֲשַׂיִךְ,

אִם גַּם בֵּין יוֹדְעַי יָעוּפוּ חִצַּיִךְ.




24


אֵיךְ לִבְכִי אֶבְיוֹן עֲשִׁירִים יִשְׂחָקוּ,

לַשָּׁוְא יִשָּׂא קוֹל אֵין לָמוֹ אָזְנַיִם;

אֵיךְ יִלְעַג עָרִיץ לִקְשֵׁי־יוֹם יִנְהָקוּ10,

שָׁוְא סוֹפְקִים כַּפֵּיהֶם אֵין לוֹ עֵינַיִם;

יִתְנַחֵם כִּי טוֹב לוֹ עַל אֵיד אָחִיהוּ,

עַל רַעֲבוֹן נַפְשׁוֹ בִּמְלֹאת אֹכֶל פִּיהוּ.




25


שָׁם יִכְאַב חַלָּשׁ תָּחַת יַד תֹּקְפֵהוּ,

גַּם כֹּחוֹ הַדַּל לָקוּחַ עַל ישֶׁר11;

זֶה עָנִי אוֹנֶה12 גַּם הוּא גַּם טַפֵּהוּ,

גַּם לַחְמָם הַצַּר לָקַח רַב הָעשֶׁר;

וּפְתָיִם הַתְּמִימִים הוֹי אֵיךְ הֻדָחוּ!

גַּם אֶת לִבָּם הַקָּט מַתְעִים לָקָחוּ.




26


הַכְבַהֲמוֹת שָׂדַי יִמָּכֵר שָׁם גֶּבֶר?

אִם כַּכֶּבֶשׂ יֻצַּג עַל שׁוּק וָשָׁעַר?

הַיְבֻקַּר כּבָּקָר אִם יֶשׁ בּוֹ שֶׁבֶר?

הֲיָעֳמַד שָׁם עָרוֹם כַּחַיְתוֹ יַעַר;

הוֹי אֵיךְ יִוָּסֵר תַּחַת יַד שׁוֹבֵהוּ,

יֶתֶר כֹּחוֹ יִקַּח אַחֲרָיו קוֹנֵהוּ!




27


כָּכָה לִרְבָבוֹת כַּצֹּאן יִמָּכֵרוּ,

יוּבְלוּ שָׁנָה שָׁנָה מִשָּׁם עַד הֵנָּה;

וּבְיַרְכָתַיִם בּצִּים13 יִסָּגֵרוּ,

בִּמְעוֹן צַר וָדַל נַפְשׁוֹתָם תֵּצֶאנָה;

שָׁם קוֹלוֹת רָעֵב חוֹלֶה עִם גֹּוֵעַ,

אִישׁ יִקְרָא אֶת מוֹתוֹ כָּאָח וָרֵעַ.




28


לָמָּה הַמְּדִינוֹת רִבּוֹתָם הֵבִיאוּ,

אִשָּׁה לִרְעוּתָהּ כָּל מִבְחַר בָּנֶיהָ;

לַמּוֹעֵד בָּאוּ עַד הַגְּבוּל הוֹצִיאוּ,

אִשָּׁה לִרְעוּתָהּ הֲדַר בַּחוּרֶיהָ;

שָׁם בָּחֲרוּ מַטְבֵּחַ לַצֹּאן הָאֵלֶּה,

אוֹי לָהּ לָרְשָׁעָה! עַד אָנָה לֹא תֵלֶא?




29


הוֹי חֹוְרֵי פָנִים וּלְבָבוֹת נִפְעָמוּ,

קוֹדְרֵי עַפְעַף נִגָּשִׁים לִשְׂדֵה קָטֶל!

הוֹי רַעֲמֵי רַעַשׁ מֵעֲשַׁן אֵשׁ יִזְרָמוּ,

קֶטֶב וָרֶצַח מִכְּלֵי מָוֶת יָטֶל!

הָהּ נַאֲקוֹת לֹא־מֵתִים זִרְמֵי דַם גָּבֶר!

הָהּ בִּתְרֵי אָדָם רָב דַּם עַצְמוֹת שָׁבֶר!




30


אֵיךְ עַם יוֹשֵׁב שָׁקֵט שׁוֹדְדִים הָמָמוּ,

עָרִים עַל יוֹשְׁבֵיהֶן אֵיךְ הֻכּוּ חֵרֶם!

אִם מֵאִישׁ עַד אִשָּׁה שָׁם לֹא רֻחָמוּ,

אַף כִּי חֶמְדַּת הֵיכָל וּפְאֵר הַכֶּרֶם;

מַה תִּצְעַק בֵּן יָקִּיר? “אִמִּי נִשְׁחֶטֶת!!”

גַּם אוֹתְךָ עַל רֹמַח עוֹד הִיא מַבֶּטֶת.




31


אֵיךְ עַל עִיר עַלִּיזָה עָרִיצִים צָרוּ,

תּוֹכָהּ הָרָעָב כַּצַּר חוּץ יַכְרִיעַ;

עֲזָב נָא יוֹנֵק! שָׁדַיִם נִחָרוּ,

אֶת אִמְּךָ עַתָּה בִּבְשָׂרְךָ הַשְׂבִּיעַ14;

אָבִיו שָׂר הַעִיר הֻכָּה בִשְׁעָרֶיהָ,

גַּם הִיא תּוּבל שַׁם עוֹדוֹ בֵין שִׁנֶּיהָ.




32


מַה זֶּה צָרִים רָצִים הָהּ! וּבְיָדֵימוֹ

עוֹלָלִים חָלִים יָזוּעוּ מִפַּחַד;

אִמּוֹת הוֹמוֹת כַּיָּם טָשׂוֹת15 אַחֲרֵימוֹ,

תִּפּוֹלְנָה תָּקוֹמְנָה תָרוֹצְנָה יַחַד?

אֶל הַסֶּלַע הָהּ! הַיְלָדִים נֻפָּצוּ,

וַיִּז דָּמָם אֶל פִּי אִמּוֹתָם פָּצוּ.




33


שָׁם אֻסְּפוּ עוֹלָלָים יוֹנְקֵי שָׁדַיִם,

רָעָב פֶּן יֶהִי אֲבוֹתָם יִפְחָדוּ;

אֵיךְ חַיִּים הוּרָדוּ בִּתְהוֹמוֹת מַיִם,

הַנְּפְשׁוֹת הַנְּקִיּוֹת מִפָּז נֶחְמָרוּ. –

אוֹ יוּטְלוּ אֶל בּוֹר אוֹ אֶל סִיר נָפוּחַ,

אוֹ חוּצָה לַכְּלָבִים – וּבְעוֹד בָּם רוּחַ.




34


הַפְּרָאִים יִשְׁבּוּ אִישׁ אֶרֶץ אַחֶרֶת,

וּלְהָשִׁיב אַף פִּסְלָם מִנְחָה יַעֲלוּהוּ;

הֶהָמוֹן חוֹּגֵג מוּל רוּחַ נִשְׁבֶּרֶת,

נֶגֶד הַשֶּׁמֶשׁ עַל אֶבֶן יִתְּנוּהוּ;

אֵיךְ נִגַּשׁ הַמַּשְׁחִית בִּטְנוֹ לִקְרוֹעַ

וַיוֹצִיא לִבּוֹ חִישׁ חַם עוֹד יִנּוֹעַ.




35


הוֹי אָדוֹם וָצַח! כַּסַּפִּיר לָטֹהַר,

הֲתִקַּח שָׁם אֹכֶל מִיַּד אוֹכְלֶיךָ?

הַטַּבָּח הִנֵּה בָא אֶל בֵּית הַסֹּהַר,

אוֹכְלֵי אָדָם שָׂשִׂים כִּי פָשׁ16 חֶלְבֶּךָ;

בִּרְכֶּיךָ נָעִים פָּנֶיךָ חָוָרוּ,

לִבְּךָ יֶהְגֶּה מַר: “לוּ מַהֵר גָּמָרוּ”.




36


עוֹד רַע וָמַר מִזֶּה שׁם אֵיךְ יָרֵעוּ,

שָׁם עָרוֹם לָעֵץ עוֹקְדִים זֶה הַטֶּבַח;

וּבְשָׂרוֹ בַחֲנִיתוֹת אַחַר מִלֵּאוּ,

רָצִים בַּחֲמַת אַף כֻּלָּם אֶל הַזֶּבַח;

וּבְשַׂר חַי פָּצוּעַ אִישׁ אִישׁ יִבְתְּרֶנּוּ,

צָלִי כַפֶּסַח בִתְרוּעָה יֹאכְלֶנּוּ.




37


אוֹיָה אֵם כִּי נִשְׁבֵּית אַתְּ וִילָדַיִךְ,

וּבְנֵךְ אֲשֶׁר נֵהַלְתְּ מַהֵר דָּקָרוּ;

עַתָּה גַם אֶת זֶה אֲשֶׁר בֵּין שָׁדַיִךְ,

וּבְעוֹד נַפְשָׁם בָּם לִנְתָחִים נִגְזָרוּ;

וָאַתְּ יוֹלַדְתָּם תִּרְאִי זֹאת תִּשְׁמָעִי,

תִּפְעִי תִּשְׁאָפִי תִּתְעַלְּפִי תִּגְוָעִי.




38


לִנְשׂוֹא מִי יוּכַל צַעֲקַת נָשִׁים שָׁמָּה,

תַּחַת הַשַּׂכִּינִים שָׁלְפוּ צָרֵימוֹ;

וּשְׁדֵי כֻלָּן לִכְרוֹת אֵיךְ יָדָם רָמָה,

לַעֲשׂוֹתָם כִּיסִים לִמְרוֹרֵי עָלֵימוֹ17;

פֶּן יִוָּלֵד זָּכָר כִי פָחֲדוּ פַחַד,

אֻסְּפוּ גַּם הָרוֹת וַתְּבֻקַּעְנָה יַחַד.




39


אוֹי לָךְ עֲדִינָה הֵן הוֹד לָךְ כַּזַּיִת,

לָמָּה זֶּה בַּעֲבוֹתִים הַיּוֹם תֵּאָסֵרִי;

הַמְעַט כִּי מֵת אִישֵׁךְ תּוֹמֵךְ הַבַּיִת,

לָמָּה עוֹד חַיָּה עִמּוֹ תִקָּבֵרִי18?

שָׁם חַיַּת יוֹנֵק בַּקֶּבֶר נוֹהֶקֶת

עִם אִמּוֹ נִקְבָּר כִּי מֵתָה מֵינֶקֶת.




40


לָּמָּה זֶּה יוּמַת שָׁם יֶלֶד פּוֹרֵחַ,

כִּי נוֹלַד עִם מוּמוֹ – הֲזֹאת לוֹ פֶשַׁע?

לָמָּה שָׁם עוֹלָה אִשָּׁה עַל מִזְבֵּחַ,

כִּי רַב יָפְיָהּ לִמְאֹד – הֲזֹאת לָהּ רֶשַׁע?

בַּר בִּטְנֵךְ הָהּ אֵם! לָמָּה תִרְצָחִיהוּ,

וּמֶה אִם גַּם נוֹלַד עִמּוֹ אָחִיהוּ19?




41


גַּם זִקְנַת כֹּהֵן רֹאשׁ שָׁם לֹא נָעֵמָה,

שֶׁכְּבָר מִלְאוּ עַמּוֹ יַד אַחֵר בָּמוֹ20;

וִיחַנְּקֵהוּ הוּא אוֹ יַהְלְמוּהוּ הֵּמָּה,

יָרְאוּ פֶּן רֶגַע יֶחְסַר כֹּהֵן לָמוֹ;

אוֹי שָׁם לַחוֹלֶה כִּי רֵעָיו רִחֲמוּהוּ,

וִיחַנְּקוּהוּ הֵם אוֹ טֶרֶף יִתְּנוּהוּ.




42


עֲבָדִים אוֹבְדִים קוֹנֵיכֶם יִרְעָבוּ,

וּבִבְשַׂר הַשְּׁבוּיִם עוֹד לֹא שָׂבָעוּ;

לָכֵן גַּם צַוְּארֵיכֶם לַטֶּבַח הָבוּ,

אֶת דִּמְכֶם הַחַם לָרְוָיָה יִסְבָּאוּ;

הוֹי נַעֲנֶה וָדַל הַמְּחַנְּקִים עָלֶיךָ,

וּלְשָׁרֵת בִּשְׁאוֹל שַׂר מֵת יִקָּחֶךָ21!




43


הוֹי אֶנְקַת חָלָל עוֹלָה מִן הַיַּעַר,

מִכְּלוּב בַּרְזֶל תָּלוּי עַל עֵץ שָׂרוּעַ;

הָהּ אִישׁ כּוּשִׁי בוֹ! – כֵּן נִשְׁפַּט בַּשַּׁעַר,

לִהְיוֹת שָׁם מַאֲכָל אֶל כָּל עוֹף צָבוּעַ22;

זֶה יִקְרַע בָּשָׂר זֶה יָמוֹץ דָּמֵהוּ,

אַךְ עֲצָמוֹת כֻּלּוֹ אֵין גַּם עֵינֵיהוּ.




44


וַיְגָרְשֵׁם אִישׁ עוֹבֵר וַיִּשְׁאָלֵהוּ,

מַה לָּךְ!? – וּבְאֵין כֹּחַ נַפְשׁוֹ צוֹרַחַת;

"הָעוֹף – אוֹי הָעוֹף – אֵי מוֹתִי אַיֵּהוּ!?

"הוֹ מַיִם! מַיִם! הֵן אֵשׁ בִּי קוֹדַחַת

“הָעוֹף – הָעוֹף” –! עוֹד יֶהְגֶּה הָרָצוּחַ,

הוּבְאוּ הַמַּיִם וּבוֹ אֵין עוֹד רוּחַ.




45


מִי יוּכַל יָכִיל הַנְּהִי נִהְיָה שָׁמָּה,

יִקְרַע שָׁמַיִם גַּם אֶרֶץ פּוֹלֵחַ;

דַּכִּים זַכִּים חַיָּתָם לֹא רֻחָמָה

קֶבֶר מַלְכָּם הַמֵּת הוּא הַמִּזְבֵּחַ;

קָרְבָּנוֹת הֵמָּה לִכְבוֹד מוֹת הַמֶּלֶךְ,

נַפְשָׁם יוֹצֵאת גַּם לִבִּי תֶּמֶס יֵלֶךְ.




46


מִשְׁפַּט מָוֶת לָאִישׁ כַּאֲשֶׁר יַחְרוֹצוּ,

אָז יוּשַׂם בַּשַּׂק וּבְכַשִּׁיל יַהְלְמוּהוּ;

אוֹ יָדָיו גַּם רַגְלָיו בָּאַף יָקֹצּוּ,

וּבְיַעַר עַד יִגְוָע כֵן יַנִּיחוּהוּ;

אוֹ מֵרֹאשׁ הַמִּגְדָּל אוֹתוֹ יִקְלָעוּ,

וִינַקְּרוּ עֵינָיו וּבִטְנוֹ יִקְרָעוּ.




47


וּמִי הַצַּדִּיק דַּעַת כִּי יוֹאִילוּ,

מִשְּׁנֵי אַנְשֵׁי הָרִיב עֲצָתָם נָכוֹנָה;

לִפְנֵי הַנְּמֵרִים הֵם אוֹתָם יַטִּילוּ,

וִיהִי הַצַּדִּיק הַנִּטְרָף אַחֲרוֹנָה;

גַּם פֹּה בִּיקוֹד אֵשׁ אֵיךְ רַבִּים יִשְׁכָּבוּ,

כִּי אֵת לֹא יַאֲמִינוּ הַאֲמֵן לֹא אָבוּ.




48


אֶל אִי מִדְבַּר יָם מֵעַל צִים נִטָּשׁוּ,

רִבּוֹת עֲרֻמִּים כַּיּוֹם בּוֹ נוֹלָדוּ;

אֶתְמוֹל עַל לֹא חֵטְא מִמְּדִינוֹת גֹּרָשׁוּ

מֵחוֹבְלֵי הַצִּי כֵּן עַתָּה נָדָדוּ;

וּבְזָזוּם וּפְשָׁטוּם וְהֲדָפוּם שָׁמָּה,

מִקֹּר מִטֶּרֶף כָּל הָעֵדָה תָּמָה.




49


הוֹי אָב אַכְזָּרִי! הוֹי מוֹרֶה אִישׁ בַּעַר!

יֶלֶד לֹא אָשֵׁם עַל מֶה מַר צוֹרֵחַ?

גַּם שָׁם עוֹד אִישׁ צַדִּיק יֻפְשַׁט בַּשָּׁעַר,

שָׁם צַוָּאר הָרוּג חַי יִרְמוֹס רוֹצֵחַ. –

הָהּ לַחַץ בִּלְבָבִי אִמַּס כַּמָּיִם,

חֶמְלָה אָנֹכִי מִבְּנוֹת הַשָּׁמָיִם. –




ד

50


אֲהָּהּ אֵל חַנּוּן! אַךְ לָךְ אֶתְחוֹלֵלָה23,

מִשְׁפָּטִים אֲדַבֵּר וִיהִי מָה יֶהִי!

הֲגַם עִמָּךְ תָּגוּר אֹיַבְתִּי סֶלָה,

כִּי תֶחְשֶׁה אֶל עָמָל תִּדְמֶה אֶל נֶהִי?

הֲגַם מֵעָל בָּא שׁוֹד מִפִּיךָ קָרֶץ,

אֶל אֶרֶץ הַחַיִּים חַיֵּי הָאָרֶץ?




51


אִם נֶפֶשׁ כָּל חַי תַּחַת שׁוֹד כּוֹרָעַת,

לָמָּה לָאָדָם מֵהֶם הֲצֵרוֹתָ?

הַעוֹד נָתַתָּ בּוֹ חָכְמָה וָדָעַת,

לַגְדִּיל בָּם מַכְאוֹבָיו לוֹ הֱכִינוֹתָ?

הַנֶּחְמָד הַזֶּה אֵיךְ לֹא יוּחַן רֶגַע,

לֹא תָרַע לוֹ עֵת לֹא יָצִיק לוֹ פֶּגַע.




52


לֹא יוּחַן עַד בּוֹא הָאַחֲרוֹן עַל אֶרֶץ,

הַמָּוֶת הַנּוֹרָא רַב הָעֵינַיִם24;

אַךְ הוּא יָשִׂים קֵץ אֶל כָּל אֵיד וָפֶרֶץ,

הוּא יָקֵם לִדְמָמָה סַעַר הַחַיִּים;

סַעַר חַיִּים אֵלֶּה מִי זֶה יַבִּיעַ,

אִם הוּא הַמַּשְׁקִיט אִם הוּא הַמַּרְגִּיעַ?




53


הַמְעַט מֵאָדָם אֶת מוֹתוֹ לָדַעַת,

כָּל יָמָיו לִרְאוֹת כִּי קִבְרוֹ מִתַּחַת?

הֵן חָיָּיו יִתְּנוּ אֶל חַיָּיו מִגְרַעַת,

כִּי מָה אֹרֶךְ יָמָיו? קִרְבַת הַשַּׁחַת;

מַה לֶּדֶת בָּנִים? הַרְבּוֹת מֵתֵי חָלֶד,

וּבְנוֹשֵׁק עַצְמוֹת מֵת נוֹשֵׁק הַיָּלֶד.




54


אַךְ עָלֶיךָ אָדָם יִנְהוּ25 שָׁמַיִם,

עֵת קַדְרוּת יִלְבָּשׁוּן דִּמְעָה יַזִּילוּ:

קוֹל בִּכְיָם יִשָּׂא סַעַר בִּכְנָפַיִם,

וּמָה הָרַעַם אִם לֹא לָךְ יֵילִילוּ?

גַּם אַתָּה כֵּן תִּרְעַם עֵת הִוָּלְדֶךָ,

כִּי תֵרֶא מִסָּבִיב שִׁפְעַת אֵידֶיךָ.




55


עַל קַו דַּק נָטוּי אָז תָּחֵל לִנְסוֹעַ,

מֵעַל לִתְהוֹם אָיוֹם גַּלָּיו פָּרָצוּ;

וּמַלְאֲכֵי רָעִים יִדְחוּךָ לִטְבּוֹעַ,

וּטְפָחוֹת שִׁבְעִים26 בַּקָּו לָּךְ נֶחְרָצוּ;

לֵךְ נָא בֶן־עֹנִי! לֵךְ! כֹּה הֵם חַיֶּיךָ,

תִּכְרַע תָּנוּעַ עַד תֵּרֵד תַּחְתֶּיךָ!




56


מִי זֹאת יוֹרְדָה עִמָּךְ אֶת מִי אֲבִּיטָה,

גַּם הִיא הוֹלִיכָתָךְ עַל קַו חֶלְדֶּךָ?

יָדָהּ חִבְּקָתָךְ וִימִינָהּ הוֹשִיטָה

לֵאמֹר: שָׁם טוּבָךְ הֵן שָׁם מַאֲוַיֶּיךָ?

הָהּ! הִיא הַתִּקְוָה! שָׁוְא כִּחֲשָׁה כָּל פַּחַד,

עַד הַגְּבוּל בָּאתֶם וַתִּפְּלוּ גַּם יַחַד.




57


אוֹ גַם אֶת הַגְּבוּל לֹא רָאוּ עֵינֶיךָ,

רַבִּים עַד לֹא רָאוּ יָרְדוּ הַיָּמָּה;

עַל כָּל צַעַד בַּקָּו הוּכַן נִפְלֶךָ,

מִטֹּפַח רִאשׁוֹן עַד הַשִּבְעִים שָׁמָּה;

גַּם נֵפֶל גַּם יוֹנֵק בִּתְהוֹם זֶה בָּאוּ,

נַעַר עֶלֶם וָאִישׁ גַּם שָׁם נִקְרָאוּ.




58


הֵן צָרוֹת אוֹפְפוֹת אִישׁ אֵיד יָשִּׂיג גֶּבֶר,

שָּׁמָיו נִלְחָמִים בּוֹ – מִי יוֹשִׁיעֵהוּ?

שׁוֹאָה מִכָּל רוּחַ צַר מִכָּל עֵבֶר,

וַתּוֹשַׁע לוֹ יָדוֹ – הִיא תִרְצָחֵהוּ;

הָהּ חֲלַל מָרוֹם! מַה־מָּרוּ חַיֶּיךָ

אִם מַר זֶה הַמָּוֶת עָרֵב עָלֶיךָ!




59


עוֹלָלִים עֲרֻמִּים רַגְלָם נִרְטָבָה,

אֵשׁ רָעָב בִּלְבָבָם מַיִם עַל עָיִן;

שָׁם סַבּוּ אֲבִיהֶם: מַה אִתָּךְ? הָבָה!

גַם הוּא בִּבְכִי עוֹנֶה: "אֵין לֶחֶם, אָיִן!

"אוֹי מִי יִתֵּן מוּתְכֶם אוֹ לוּ נִכְרַתִּי,

“אוֹ טוֹב מֵאֵלֶּה מֵרֶחֶם לוּ מַתִּי!”




60


"הוֹי עָנְיִי חֲדַל וּקְשִׁי יוֹמִי הֶרֶף!

אוֹ אַתֶּם בָּנַי אַל פֹּה תִּתְלוֹנָנוּ;

לִמְעוֹנוֹת אֲרָיוֹת בֵּין הַרְרֵי טֶרֶף,

שָׁמָּה נּוּסוּ חִישׁ שָׁם אוּלַי תּוּחָנּוּ;

הֵן כָּל נֶפֶשׁ חַיָּה אֶרֶץ! תִּסְבּוֹלִי,

רַק מַחְמַדַּי אֵלֶּה שֵׁאת בַּל תַּחְמוֹלִי."




61


הָהּ! דַּלִּים מִבֶּטֶן רָשִׁים מֵרֶחֶם,

אֲהוּבֵי אָב אוֹבֵד אָב לֹא יוֹשִיעַ;

מֵאָב עָנִי זֶה הֲכִי לִשְׁאוֹל לֶחֶם,

הֲדָמוֹ וּבְשָׂרוֹ אֶתְכֶם יַשְׂבִּיעַ?

"אוֹי מִי יִתֵּן מוּתְכֶם אוֹ לוּ נִכְרַתִּי,

אוֹ טוֹב מֵאֵלֶּה מֵרֶחֶם לוּ מַתִּי27!"




62


שָׁם אָחוֹת וָאָח מֵחָלָב נִגְמָלוּ,

מָסַךְ מִטַּת אִמָּם גִּלּוּ יָדֵימוֹ;

אִמֵּנוּ אֵיפֹה? זֶה אֶת זֶה יִשׁאָלוּ,

רוֹאֵיהֶם בּוֹכִים מַסְתִּירִים פָּנֵימוֹ;

אֲבִי הַתְּאוֹמִים מֵת עֵת אִמָּם הָרָה,

וּבְיָשְׁנָם לַיְלָה זֶה גַּם הִיא נִקְבָּרָה.




63


יָחִיד לִזְקוּנִים כַּשַּׁחַר מַרְאֵהוּ,

מִתְהַפֵּךְ בָּחֳלִי לִפְנֵי שַעֲרֵי מָוֶת;

הוֹרָיו שׁוֹמֵמִים יִתְאַוּוּ מַדְוֵהוּ,

הָרוֹפֵא נִדְהָם עֲצָתוֹ נִכְזֶבֶת;

הַבֵּן חוֹבֵק אָבִיו לֵאמֹר: הַצִּילָה!

הָאֵם סוֹפֶקֶת כַּף אֶַת מוֹתוֹ הִשְׂכִּילָה28.




64


מֵעֶרֶשׂ דַּוָּי עַלְמָה יָד שׁוֹלַחַת

אֶל מַשּׂוֹר רוֹפֵא קוֹצֵר גֵּו כַּתֶּבֶן

כַּמַּשּׂוֹר יָד, שַׁוְעָתָהּ לֵב פּוֹלַחַת

הוֹרֶיהָ שֻׁלְּחוּ חוּץ נִדְמוּ כָאֶבֶן –

חִישׁ שַׁוְעֲת בַּיִת לִדְמָמָה הֻסַּבָּה

וּדְמִי נִדְמִים בַּחוּץ לִילָלָה רַבָּה –.




65


שָׁם עוֹלָל עָנוּג עַל חֵיק אֵם תִּפְאָרָה,

עַל מִשְׁכַּב יוֹם מוֹתָהּ עוֹד הִיא תַחְבְּקֵהוּ;

אֵיךְ עַתָּה יִתְעַנֶּה תַּחַת יַד זָרָה,

תּוֹפֵשׂ בִּכְנַף אָבִיו בַּל עוֹד יַכִּירֵּהוּ;

גַּם נָקִי אוֹבֵד שָׁם יִשְׁאַג לַיֶּשַׁע

לֹא נִכַּר כִּי זַךְ הוּא כִּי חַף אֵין פֶּשַׁע?




66


הוֹי טוֹב לֵב מִנֹּעַר כִּכְרוּב נִמְשַלְתָּ,

עַל כַּנְפֵי הָאשֶׁר מֵאָז נִשֵּׂאתָ;

לִמְעוֹן עֹנִי זֶה מִשָּׁם אֵיךְ נָפַלְתָּ,

וּמְאוּם לַחְיוֹת נַפְשָׁךְ אֵיךְ לֹא הֵבֵאתָ?

אָדוֹן! אַיֵּה הוֹדָךְ? רֵעַ! רֵעֵיךָ?

נָבוֹן! בִּינָתָךְ? – חָלְפוּ עִם הוֹנֶךָ.




67


אוֹי לִי עָלֶיךָ עָזוּב מִכָּל עַיִן,

רָעֵב וּשְׂבַע יָמִים תִּמְאַס חַיֶּיךָ!

אֵיךְ תָּנוּד בַּשׁוּק וּמְאַסֵּף לָךְ אַיִן,

תִּדְפּוֹק שַׁעֲרֵי מָוֶת בַּל יַאַסְפֶךָ;

שָׁם יוֹצֵאת נִכְחָךְ כַּלָּה מַר צוֹרַחַת,

כִּי אָץ מֵחֻפָּתָהּ דּוֹדָהּ לַָקַחַת.




68


הֲלֹא חֶרֶשׁ וָחִישׁ תַּשְׂכִּיל מַעֲשֶׂיהָ,

שָׁם אֶשֶׁת חַיִל מִכָּל הוֹן נֶחְמֶדֶת!

וּמַה־זֹּאת עַתָּה תִּרְעַשׁ בַּחֲבָלֶיהָ,

וַעֲדֵי צֵאת יוֹם אַחֲרוֹן אֵחֲרָה לָלֶדֶת;

הוֹי נֵפֶל נִטָּשׁ – וּמֶה בָאתָ עַתָּה,

אֶל מִי אַתָּה בָא? – הֵן אִמָךְ הֵמַתָּה!




69


הוֹי יֶלֶד נָעִים! מַה תּוֹשִׁיט יָדֶךָ

שָׁם מִנִּבְכֵי יָם בָּם עַתָּה יָרַדְתָּ?

הֵנָּה וָהֵנָּה מַה תָּרוּץ אִמֶּךָ

בִּשְׂפַת הַנָּהָר – שָׁם עַתָּה רִקַּדְתָּ? –

מַה29 תָּשִׁיב אוֹתָךְ אֶל חוֹף טִיט וָרֶפֶשׁ?

הוֹ גֵּו מָלֵא מֵַיִם! – “אֵין בּוֹ עוֹד נֶפֶשׁ!”




70


מַה־נֶּהְדָּר בֵּן זֶה צוֹחֵק עַל יַד יַעַר,

וּמַה־יִּמְתַּק לָאָב בִּנְשִׁיקוֹת פִּיהוּ;

וּמַה־נּוֹרָא הַכְּפִיר שֻׁלַּח כּסַּעַר,

טוֹרֵף הַיֶּלֶד וּלְעֵינֵי אָבִיהוּ;

קוֹלוֹתָם יַחַד הוֹי בַּמֶּה יִמַּדּוּ,

חִצִים אֶל לִבִּי בִּגְרוֹנָם הוּחַדּוּ!




71


בֵּין גַּלִּים הוֹמִים בֵּין רַעַם וָסָעַר,

אֳנִיָּה בִמְשׁוֹאָה תֵּרֵד אַף תַּעַל;

וּקְהָלָהּ עַל גַּגָּהּ זָקֵן וָנָעַר,

יָדָם בַּחֲבָלִים קוֹלָם בִּשְׁמֵי מַעַל;

עֵינֵיהֶם בִּתְהוֹם שֶּׁבּוֹ חִישׁ יוּטָלוּ,

זָכְרוּ אַךְ יַלְדֵיהֶם טֶרֶם צָלָלוּ.




72


הוֹי יוֹשֵׁב הַחוֹף הָמוֹן רִבּוֹתַיִם,

מַה־נַּסִתֶּם לַגַּגּוֹת כַּיָּם תִּרְעָשׁוּ;

גַּם שָׁם רֹודְפֵיכֶם גַּם שָׁם בָּאוּ מַיִם,

גַּם שָׁם עַד צוְּארֵיכֶם גּלִּים נִגָּשׁוּ;

וּבְנֵיכֶם לַחֵיק שָׁוְא עַתָּה יָנוּסוּ,

“הַצִּילוּ!” תִּקְרָאוּ – קָרְאוּ וַיְכֻסּוּ.




73


מֵרֹאשׁ בַּיִת נֵהְרָס תּוֹךְ שֶׁטֶף מַיִם,

בָּנִים אֶל הָאָבוֹת בִּבְכִי יַבִּיטוּ;

הֵם וּקְהַל רוֹאִים עוֹמְדִים פֹּה בִּשְׁפָיִים,

רֹאשׁ חֶבֶל עַל מוֹט אֵלֵימוֹ יוֹשִׁיטוּ:

"קִשְׁרוּ זֶה בָכֶם נִפְלוּ נָא וּשְׁקָֹעוּ,

“בּוֹ נִמְשֶׁה אֶתְכֶם חִישׁ טֶרֶם תִּגְוָעוּ.”




74


הָאֶחָד בּחֲרָדָה נִסָּה לָרֶדֶת,

הַמּוֹשִׁים מִהֵרוּ – אַךְ לֹא כַמָּוֶת; –

לִבְכִי אָב וָאֵם כָּל נֶפֶשׁ חוֹרֶדֶת,

גַּם אָחִיו בַּגָג רוֹאֶה הָעַצָּבֶת;

הַמּוֹט שָׁב אֵלָיו אַךְ זֶה אוּלַי יֶהִי –

הֵן מוּצָא30 גַּם הוּא וַיֶּרֶב הַבֶּכִי.




75


הוֹי אָב מַה תַּטִּיל בֶָּנֶיךָ הַיָּמָּה

גַּם אִמָּם תַּשְׁלִיךְ וּבִזְרוֹעָהּ יָלֶד

וּתְנַשְּׁקֵם טֶרֶם תִֶּפּוֹל עִמָּם שָׁמָּה

קוֹל רַבִּים מוּמָתִים כֵּן, יַרְגִּיז חִָלֶד –

צִי אַדִּיר הֻצַּת בִּיקוֹד אֵשׁ שָּׁמַיִם

מִכְּאֵב מִכְוַת אֵשׁ נִבְחַר מַחְנַק מַיִם.




76


מִתּוֹךְ הַרְרֵי שֶׁלֶג מִגִּבְעוֹת קֶרַח,

תֶּצֵא עֲגָלָה וּמַנְהִיג לָהּ אָיִן;

בָּהּ אִישׁ וִיפָתוֹ הַדְרָתָם הוֹד פֶּרַח,

וּבְנֵיהֶם עַל בִּרְכָּם מַחְמַדֵּי עָיִן;

הוֹי אֹרְחַת מֵתִים כַּחַיִּים יִסָּעוּ,

נָסְעוּ וַיִתְעוּ וּבְקָרָה גָוָעוּ.




77


לַהַב שׁוֹטֵף אֶרֶץ כִּמְעַט נֶאֱכֶלֶת,

אַחֲרָיו יִפְרוֹץ רַעַם כִּמְשַׁבֵּר חָלֶד;

חָלְפוּ, אַךְ שָׁאַר קוֹל אִשָּׁה נִבְהֶלֶת,

תָּרוּץ כַּבָּרָק וּבְיָדָהּ גֵּו יָלֶד;

וּמְנִיעָה וּמְנִיפָה וּמְעִירָה הֶבֶל,

תֵּרֶא כִּי לֹא יֵעוֹר וַתְּעוֹרֵר אֵבֶל.




78


כָּל תָּאֵי חָצֵר מִסָּבִיב יִבְעָרוּ,

עוֹד בַּיִת בַּתָּוֶךְ, עוֹד קָם בֵּינֵימוֹ;

וּבְעַד חַלֹּנוֹתָיו חָרִים31 יִסְעָרוּ,

אֶל הָעָם מֵרָחוֹק יִתְּנוּ יָדֵימוֹ; –

הוֹי אוֹבְדִים! אֵיפֹה? סָבִיב אֵשׁ וָעֶשֶׁן,

הֵן בֵּיתְכֶם הַבָּמָה, אַתֶּם הַדֶּשֶׁן –




79


עֲרֻמִּים וִיחֵפִים הוֹי אֵיךְ תֵּלֵכוּ,

יַחַד עָשִׁיר וָרָשׁ אֵם וּבָנֶיהָ;

וּכְאַבְנֵי הַשָּׂדֶה אֵיךְ תִּשְׁתַּפֵּכוּ,

עוֹלָלִים וַאֲבוֹתָם עִיר וּזְקֵנֶיהָ;

וּבִמְזֵי רָעָב אֵיךְ תִּבְעַר כָל שָׁפָה,

בָּעִיר בָּהּ חֻצַּבְתֶּם פִּתְאֹם שׂרָפָה.




80


מַה תִּפְּלוּ שָׁם חוּצוֹת חַיָּה וָגֶבֶר?

מַה יִזְרַם דִּמְכֶם מִפֶּה גַּם אַפַּיִם?

הָהּ! רוּחַ זִלְעָפוֹת חָלֹף מֵעֵבֶר,

אַךְ נָשַׁף בָּכֶם וַיַּךְ רִבּוֹתַיִם. –

עַתָּה גֵּוָם צָבָה כִּשְׁחוֹר מַרְאֵהוּ,

וּבְגַעַת בִּבְשָׁרָם יִטּוֹשׁ עַצְמֵהוּ.




81


שָׁם עַל בָּנֶיהָ הָאָרֶץ רוֹעֶשֶׁת,

חַיִּים קוֹבֶרֶת אִישׁ תַּחַת נָוֵהוּ;

הָאָב יוֹשֵׁב רֹאשׁ עַל בָּנִים וָאֵשֶׁת;

אִישׁ בִּמְקוֹם יֵשֵׁב, שָׁם יַעַר רוּחֵהוּ;

וּפְלֵטִים כֹּה וָכֹה בָּעִיר יָרוּצוּ,

מֵאֵימוֹת מָוֶת בַּחַיִּים יָקוּצוּ.




82


שָׁם יַעַמְדוּ עַמִּים לִפְנֵי רַגְלֵי דֶבֶר,

זֶה מוֹדֵד בַּחֶבֶל עָרִים לָקַחַת;

הַחַיִּים עֲדֶנָּה עֵינָם בַּקֶּבֶר,

כִּי רוֹאִים בִּבְשָׂרָם אוֹת תָּו הַשַּׁחַת;

הַמְּאַסֵּף הַזֶּה הַשְּׁאֵרִית לוֹקֵחַ,

אַחַר אָכוֹל בָּמוֹ רָעָב קוֹדֵחַ.




83


מִי יִמְנֶה חֳרָבוֹת יַחְגּוֹר הַמָּוֶת,

מִי יִסְפּוֹר חֳלָיִם חֵילֵי מַחְנֵהוּ,

הָרָצִים בָּאָרֶץ כִּשְׁבִיב שַׁלְהָבֶת,

לַעֲרוֹץ אֱנוֹשׁ וְחַי גֶּבֶר וּשְׂיֵהוּ?

הֵן מָלְאוּ הַבָּתִּים כָּל עִיר כָּל פֶּלֶךְ,

מִבּוֹר הָאַסִּיר עַד אַרְמוֹן הַמֶּלֶךְ.




84


שָׁם מָלֵא עֲלוּמִים יִדְוֶה עַל עֶרֶשׂ,

בִּשְׁפָטִים זָרִים מַחְלָתוֹ תַלְאֵהוּ;

עַתָּה כִּי תַם כֹּחוֹ יָבֵשׁ כַּחֶרֶשׂ,

בִּנְקָמוֹת רֶצַח מָוֶת יִלְחָצֵהוּ. –

מָה רַב לַחַץ לִבִּי! אִמַּס כַּמָּיִם,

חֶמְלָה אָנֹכִי מִבְּנוֹת הַשָּׁמָיִם! –




ה

85


וּמֶה תֵבֶל כֻּלָּהּ מַה־בָּהּ רָאִיתִי?

אַנְחוֹת אִישׁ שׁוֹנוֹת מֵאַנְחוֹת רֵעֵהוּ;

עַתָּה נֹכַח פָּנַי כֻּלָּם שִׁוִּיתִי,

מַה־נּוֹרָא אֵבֶל זֶה מִי יִשָּׂאֵהוּ!

בּוֹ כָּל הֹוָה כָּל שׁוֹד כָּל אֵיד כָּל פַּחַד,

כָּל מִסְפֵּד וָאֵבֶל כָּל תּוּגוֹת יַחַד.




86


הוֹי תֵּבֵל בֵּית אֵבֶל הוֹי גֵּיא הַבֶּכִי!

נַהֲרוֹתַיִךְ דִּמְעָה וַעֲפָרֵךְ אֵפֶר;

עָלַיִךְ אֲבֵלִים, מֵתִים תּוֹכֵכִי,

מַר לִי עֲלֵיכֶם מָר, הוֹי יַלְדֵי שֶׁפֶר!

הֵן מַכְאוֹבוֹת כֻּלְכֶם מִכְאוֹבַי הֵמָּה,

מָה אֶעֱשֶׂה, מָה אוֹשַׁע, מָה אֲנַחֵמָה?




87


גַּם אַתֶּם מֵרָחוֹק לָמָּה תַעֲמוֹדוּ,

עַיִשׁ כִּימָה וּכְסִיל שֶׁמֶשׁ יָרֵחַ!

מֵעַל לָאֵבֶל זֶה אֵיכָה תִרְקוֹדוּ,

אֵיךְ לַקּוֹדְרִים אֵלֶּה אוֹרְכֶם זוֹרֵחַ?

נִפְלוּ וָכֹתּוּ לֶעָפָר אוֹתָמוֹ!

וּתְהִי נָא אַךְ זֹאת כָּל צִדְקַתְכֶם לֶָמוֹ.




88


אַךְ שָׁוְא, אֵין יֶשַׁע, גַּם הֵם לֹא יַחְמוֹלוּ,

לוּ לֹא יָרֵעוּ כַּאֲשֶׁר לֹא יֵיטִיבוּ!

גַּם הֵם כָּאָרֶץ בּמְּסִלָּה יִגֹּלּוּ,

גַּם הֵם צַר צַעֲדָם לֹא יוּכְלוּ יַרְחִיבוּ:

וּמִי יוֹדֵעַ אִם לֹא רַב מֵאֶרֶץ,

אַף בָּהֶם שׁוֹד וִילָלָה אֵיד וָפֶ…




89


“הַס!!” – מֶה קוֹל הַזֶּה אָנֹכִי שׁוֹמֵעַ,

מָה רָם וּמַה נּוֹרָא – בָּא מִגָּבוֹהַּ;

מַרְגִּיז הֶהָרִים הַצּוּרִים בּוֹקֵעַ,

אֵין זֶה – חַי אָנִי! – כִּי אִם קוֹל אֱלוֹהַּ;

אֶשְׁמַע מַה יֹּאמַר וּדְבַר מַה יּוֹרֵנִי,

דַבֵּר אֵל רֳאִי32! בִּדְבָרְךָ חַיֵּנִי!




90


"מִי זֶה יֶרֶב שִׁיחַ מִי יוֹכִיחֵנִי?

מִי זֶה מַחְרִיד כִּסְאִי? – דּוֹם וַאֲמַלֵּלָה!

מִי יָחוּס מִי יַחְמוֹל יוֹתֵר מִמֶּנִּי,

עַל מַעֲשִׂי עַל פֳּעָלִי עַל בָּנַי סֶלָה?

הֲקוֹלֵךְ זֶה חֶמְלָה! הַאַתְּ תָּרִיעִי?

אַךְ מֹרֶךְ מָלֵאת מִשְׁפָּטִי תַפְרִיעִי!"




91


"טֶרֶם בַּחשֶׁךְ דֶּרֶךְ אוֹר סַלּוֹתִי33,

עַד לֹא קָרָאתִי שָׁמַיִם וָאָרֶץ;

לִבְנוֹתָם אַךְ בָּךְ גַּם אָנִי זַמּוֹתִי,

רַק עַל פִּיךְ יִשָּׁקוּ אֵין שׁוֹד אֵין קָרֶץ;

וּמְלוֹאֵיהֶם כֻּלָּם יִשְׁלָיוּ בָמוֹ,

אִישׁ יֵיטִיב עִם אָחִיו כִּי יִיטַב לָמוֹ."




92


"אַךְ לוּ הָיְתָה־זֹּאת אָז כָּל מַעֲשַׂי אֵלֶּה,

לֹא הָיָה בָם חֶסֶר לֹא יָדְעוּ שַׁחַת;

כָּל טוּבָם לֹא יִשְׁבּוֹת כֹּחָם לֹא יֵלֶא,

אַךְ טוֹב וָחֶסֶד אַךְ חַיִּים וָנַחַת;

אָז לֹא נִקְרָאוּ נִבְרָאִים מִתֹּהוּ

כִּי אִם אֱלֹהִים – וּמֵאֵין כָּמוֹהוּ!" –




93


"מַה־לִּהְיוֹת לֹא יוּכַל עוֹד לֹא בָרָאתִי,

לֹא אוּכַל עֲשׂוֹהוּ אִתִּי לֹא יֵחַד;

אָז גַּם דִּין וּמִשְׁפָּט34 עַל כֵּן קָרָאתִי,

וַיִּהְיוּ כָל אֵלֶּה עַל פִּיכֶם יַחַד;

אִישׁ בִּרְבוֹת טוּבוֹ אִם גַּם רָע יִלְוֶּנּוּ,

הוּא הַטּוֹב בַּיְּכֹלֶת אֵין טוֹב מִמֶּנּוּ."




94


"מֵאָז חֻקִּים אֵלֶּה יֵרָאוּ בָמוֹ,

מַחְסוֹר הַנִּכְבָּד הַנִּקְלֶה יִתְּנֵהוּ;

רָעַת אֲחָדִים הִיא טוֹבַת כֻּלָּמוֹ,

וּתְלוּנַת יוֹם זֶה יוֹם מָחָר יַעֲנֵהוּ:

מִי לוֹ רֹב טוֹבָה רָעוֹתָיו תִּפְשֶׂינָה,

אַךְ כִּי הַטּוֹבוֹת מֵאֵלֶּה תִּרְבֶּינָה."




95


"כָּל מַעֲשַׂי יַחַד לַעֲמוֹד לֹא יוּכָלוּ,

כִּי אִם בַּחְלוֹף בָּם אִישִׁ אִישׁ יוֹם מִקְרֵהוּ;

הַכֹּל יַחְלִיף כֹּחַ בַּמְעַט אֻמְלָלוּ,

וּלְהֵיטִיב לַכֹּל הוּא טוֹב אֶבְחָרֵהוּ:

אַךְ אִישׁ רַק נַפְשׁוֹ רַק יוֹמוֹ יֹוֹדֵעַ,

וּבְאֵין עוֹד מִלְּבַדּוֹ אֵידוֹ שׁוֹמֵעַ."




96


"עַל כֵּן יִתְאוֹנֵן עַל כֵּן יִשָּׂא נֶהִי,

כִּי עוֹרוֹ יִכְאַב וּבְלִבּוֹ הַנֶּגַע;

וַאֲנִי עוֹשָׂם יַחַד וּלְעוֹלָם אֶהִי,

אֶרְאֶה כֹל כָּאִישׁ וּנְצָחִים כָּרֶגַע;

הֵן צָדְקָה לָּהּ נַפְשׁוֹ בְּאֲשֶׁר הוּא שָׁמָּה,

אַךְ גַּם צָדַקְתִּי כִּי מַלְכוּתִי רָמָה."




97


"וּמָה רַכַּת הַלֵּב עוֹד תִּתְיַפָּחִי,

הַאַתְּ תִּבְחָרִי? וּלְבַדֵּךְ? לֹא אָנִי?

בּוֹכָה וּמְבכָּה! לִמְלוֹךְ לא תִצְלָחִי,

עַתָּה הַרְפִּי מֶנִּי קוֹלֵךְ עִצְּבָנִי!

פֶּן אַחְרִיב אֶת כֹּל, רֶגַע, וּלְעֵינַיְכִי,

אוֹ אָז אֶמְחֶה דִמְעָה מֵעַל פָּנַיְכִי." –




98


קוֹלָךְ אֱלֹהִים! וַאֲמִתְּךָ שָׁמַעְתִּי,

לֹא אַעֲצִיבְךָ עוֹד לֹא עוֹד אֵרָגֵנָה;

כִּי אֵל צַדִּיק אַתָּה עַתָּה יָדַעְתִּי,

לָכֵן בֶּעֲפָר פִּי עַתָּה אֶתֵּנָה –

אֲנוּשָׁה מַכַּתְכֶם הָהּ שׁוֹכְנֵי שָׁפֶל!

כֵּן חָרַץ עֶלְיוֹן הַשּׁוֹכֵן בָּעֲרָפֶל.




99


לוּ עַל צַוְּארֵיכֶם לוּ עַּתָּה אֶפּוֹלָה,

לוּ חַבֵּק כֻּלְּכֶם אוּכַל בִּבְלִי פַחַד;

לוּ מֵעַל לִבִּי הָאֶבֶן אָגֹלָּה,

וַאֲפִיקֵי מֵי עֵינַי יִשְׁטְפוּנוּ יַחַד. – –

שָׂא נָא אֵל מִרְיִי35! הֲלֹא כֹה צַרְתָּנִי,

אֵיךְ לֹא אֶחְמוֹלָה הֲלֹא חֶמְלָה אָנִי!




100


אִם כֵּן אַכְזְרִיּוּת! אֲחַלֶּה פָנַיִךְ:

הָקֵלִּי עֻלֵּךְ מֵעַל אוֹבְדִים אֵלֶּה;

אַךְ מָה אָשִׂיחָה? אֶחְמוֹל גַּם עַָלַיִךְ,

הֲתוּכְלִי הָפֵר עֲצַת יוֹעֵץ פֶּלֶא? –

צַר לִי פֹה אֶרֶץ אֶעֱלֶה על כַּפָּיִם,

חֶמְלָה אָנֹכִי מִבְּנוֹת הַשָּׁמָיִם! –









השיר כתוב וערוך בהשפעת ‘אגדת ארבע כוסות’, לשלמה  פאפנהיים (1794), על פי הפילוסופיה של שד"ל.  ↩



ילכו תמס – נמסים, לפי תהלים נח, ט.  ↩



שאר – בשר, לפי תהלים עח, כ.  ↩



רננים – כנף רננים כינוי מליצי לציפור, עפ"י איוב  לט, יג.  ↩



כדור – כמו דור, מסביב, לפי ישעיה כט, ג.  ↩



תפליט – תוציא מפיה, לפי ישעיה ה, כט.  ↩



במקום ‘תוך ומרמה’, תהלים נה, יב.  ↩



חולה – חומל, לפי תרגום השבעים לשמואל א כב, ו.  ↩



לפי תהלים כב, יג: ‘אבירי בשן’.  ↩



ינהקו – במובן ינאקו.  ↩



על ישר – בגלל יושר, לפי משלי יז, כו.  ↩



אונה – מתאבל, לפי ישעיה ג, כו.  ↩



בצים – באוניות, לפי יחזקאל ל, ט.  ↩



לפי דברים כח, נו–נז.  ↩



טשות – כמו טסות, לפי איוב ט, כו.  ↩



פש – פשה, התרבה.  ↩



למרורי עלימו – העלים המרים לעשן בהם עלי־הטבק.  ↩



רמז למנהג לקבור את האלמנה החיה עם בעלה המת.  ↩



רמז למנהג להרוג אחד מן התאומים.  ↩



שכבר הכתירו כהן אחר תחתיו.  ↩



רמז למנהג לקבור עבדי השר עם השר המת.  ↩



עוף צבוע – עוף טורף, לפי ירמיהו יב, ט: “עיט  צבוע”.  ↩



אתחוללה – אייחלה, לפי תהלים לז, ז.  ↩



המות הנורא רב העיניים – עבודה זרה כ, ע“ב: ”אמרו  עליו על מלאך המות, שכולו מלא עיניים".  ↩



ינהו – יקוננו, מן נהי.  ↩



מידת שנות חיי אדם, לפי תהלים לט, ו.  ↩



סיומו של הבית המובא בגרשיים הוא המשך המונולוג
שראשיתו בבית 59, והמשכו בבית 60. השורות הראשונות בבית 61 הן קטע
מוסגר.  ↩



השכילה – הבחינה במותו.  ↩



מה – במובן במה, כמו בשמות י, כו.  ↩



הן מוצא – למוות.  ↩



חרים – מלשון חרר, חרב ויבש לפי יחזקאל כד,  יא.  ↩



אל ראי – לפי בראשית טז, יג.  ↩



סלותי – סללתי, לפי איוב יט, יב.  ↩



ברוח מאמר חז“ל (בראשית רבה יב, טו): 'אמר הקב”ה,
אם בורא אני את העולם במדת הרחמים הוי חטייה סגיאין (ירבו החוטאים),
במדת הדין – היאך העולם יכול לעמוד? אלא הרי אני בורא אותו במדת הדין
ובמדת הרחמים, והלואי יעמוד'.  ↩



בחיריק, כי רק בב‘ שואין יבוא בסגו“ל הפ”א, ועיין  נחמיה ט’ י"ז.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40900