לד.  מצ"ק



	
	לד. מצ"ק
	







רועה זונות, איש רכיל, זולל וסובא






מָלֵא אֲבַעְבֻּעוֹת מֵרֹאשׁ עַד זֶרֶת



טָמוּן בְּקֶבֶר זֶה אִישׁ הַיָּדוּעַ;



אַמְנוֹן כְּכַד נִשְׁבֶּרֶת עַל מַבּוּעַ



יָרַד לְטִיט יָוֵן, כִּמְטִיל עֹפֶרֶת.

אִשָּׁה חֲלָלָה וּקְדֵשָׁה סֹרֶרֶת



עָגַב; בְּנִכְלֵיהֶן כֻּלּוֹ נָגוּעַ;



זָב, רָר בְּשָׂרוֹ וּבְעוֹרוֹ צָרוּעַ,



גַּם לוֹ שְׂאֵת, סַפַּחַת, לוֹ בַּהֶרֶת.

הָהּ! אֵין מְנַחֵם לוֹ; אֵין דֵּי עַוְלָתָה;



זוֹלֵל וְסֹבֵא הוּא, אִישׁ חָפֵץ רֶשַׁע,



רָכִיל, מְגַלֶּה סוֹד בִּלְתִּי אֵימָתָה.

כַּפֵּר אֱלֹהִים חַי, עֹבֵר עַל פֶּשַׁע,



מֶרְיוֹ! וְגַם כִּי צָרַעְתּוֹ פָשָׂתָה,



אֵל נָא רְפָא נָא לוֹ בִּמְעוֹן הַיֶּשַע!







את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/36979