נֹכַח שֶׁמֶשׁ



	
	נֹכַח שֶׁמֶשׁ
	




לַעֲצֹם אֶת הָעֵינַיִם נֹכַח שֶׁמֶשׁ,

לִסְגֹּר אוֹתָן הֵיטֵב לְבַל יַחְדֹּר

אֲלֵיהֶן נוּגוֹת וְנִפְחָדוֹת

זֶה צַהַל הַקַּרְנַיִם וְזוֹ שִׁפְעַת הָאוֹר.





לְעָצְמָן הֵיטֵב וְלִלְחשׁ עִקֶּשֶׁת:

אֵין זוֹ שֶׁמֶשׁ כְּלָל, הָהּ, אֵין זוֹ כְלָל חַמָּה!

זֶה אַךְ נִצְנוּץ חִוֵּר בִּקְצֵה הַשַּׁחַק,

זֶה רַק כּוֹכָב רוֹמֵז מֵאֲפֵלָה…





עֲצוּמוֹת, כְּלֹא רוֹאוֹת הֵן הָעֵינַיִם,

אַךְ אָדֹם הַכֹּל בְּעַפְעַפֵּי הַסְּגוֹר;

וּמִבְּלִי לִרְאוֹת אֶל נְכוֹנָה יָדַעְתִּי –

הוֹלֵךְ כַּאן וְנִשְׂרָף עוֹלָם בִּבְרַק הָאוֹר.







את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/42706