טז.  אשירה נא לידידי אשר העלים עיניו ממני גם כי אזעק ואשׁוע המשכיל הנבון והמשורר כמ"ר  שמואל חיים זלמן  מעיר  טריאסטי



	
	טז. אשירה נא לידידי אשר העלים עיניו ממני גם כי אזעק ואשׁוע המשכיל הנבון והמשורר כמ"ר שמואל חיים זלמן מעיר טריאסטי
	








חַיִּים שְׁמוּאֵל, מַה־לְּךָ עָשִׂיתִי?

סִפְרִי (וְזֶה יָמִים) שָׁלַחְתִּי;

וּבְטוּבְךָ וּבְחַסְדְּךָ בָטַחְתִּי

תִּכּוֹן תְּשׁוּרָתִי – אֲבָל שָׁגִיתִי.





יוֹם יוֹם לְךָ וּלְמַעֲנֶה חִכִּיתִי;

יוֹם יוֹם בְּתוֹחַלְתִּי הֲלֹא שָׂמַחְתִּי;

אַךְ חָלְפוּ יָמִים, וְאִם שִׁטַּחְתִּי

כַּפַּי אֱלֵי רֵעִי – כְּשֶׂה תָּעִיתִי.





לָמָּה, וְאֵיךְ יִהְיֶה כְאֵבִי נֶצַח?

חִישׁ מִמְּנַת חֶלְקִי תְּבַעֵר חֵדֶק,

מַהֵר, נְחֵנִי נָא בְּמַעְגַּל צֶדֶק.





אָנָּא סְלַח פִּשְׁעִי וְחֹזֶק מֵצַח;

חוּשָׁה לְעֶזְרָתִי, וְשִׁפְתוֹתֶיךָ

תִּפְתַּח, וּפִי יַגִּיד תְּהִלָּתֶךָ.









את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/36962