וְזוֹ שֶׁעָצְרָה בָּנוּ מִלְּהִתְגַּלְגֵּל לַמִּדְרוֹן...



	
	וְזוֹ שֶׁעָצְרָה בָּנוּ מִלְּהִתְגַּלְגֵּל לַמִּדְרוֹן...
	








הַהִסְתַּדְּרוּת קוֹרֵאת לְפִדְיוֹן עֲבוֹדָה שֵׁנִי!
קְרִיאָה זוֹ בָּאָה לְאַחַר שִׁקּוּל־דַּעַת רַב
וְהִתְמַהְמְהוּת יְתֵרָה בְּמֶשֶׁךְ כַּמָּה חֳדָשִׁים: צִפִּינוּ
לַהֲטָבָה וְהִיא עֲדַיִן לֹא בָּאָה.

בִּשְׁפַל הַיָּזְמָה הַפְּרָטִית הָיָה הַמִּפְדֶּה –
מִלְּבַד הָעֶזְרָה הַיְּשָׁרָה לֶחָבֵר בְּאֶמְצָעוּת “מִשְׁעָן” –
לְגוֹרֵם מֵנִיעַ בּוֹלֵט: דּוֹחֵף, מְסַיֵּעַ, מַמְרִיץ, מַמְשִׁיךְ,
יוֹצֵר וּמְחַדֵּשׁ. כִּמְעַט שֶׁלֹא יֵאָמֵן מַה רַבָּה כַּמּוּת
הָעֲבוֹדָה שֶׁהוּנְעָה בְּכֹחוֹ. הוּא הוֹרִיד מֵעוֹלַם הַמַּחְשָׁבָה
לְעוֹלַם הַמַּעֲשֶׂה כְּמִילְיוֹן יְמֵי־עֲבוֹדָה. מוּבָן מֵאֵלָיו
כִּי לֹא בְּכַסְפֵּי הַמִּפְדֶּה בִּלְבַד נַעֲשׂוּ עֲבוֹדוֹת אֵלֶּה,
אַךְ בִּצּוּעָן הוּקַל וְהוּחַשׁ בְּעֶזְרַת הַכֵּלִים אֲשֶׁר הַמִפְדֶּה
הָיָה אָב וְשֻׁתָּף לִיצִירָתָם.

כָּל חָבֵר בַּהִסְתַּדְּרוּת רַשַּׁאי לְהַבִּיט
בְּגָאוֹן עַל “הַמּוּעָט” הַזֶּה – פִּדְיוֹן הָעֲבוֹדָה – שֶׁהֵנִיעַ אֶת
“הַמְּרֻבֶּה”.

כֵּלִים וּמַכְשִׁירִים מְעֵין “בִּצּוּר”, מִשְׂרָדִים
קַבְּלָנִיִּים לְחַקְלָאוּת, “אֶבֶן” וַאֲחֵרִים, בִּרְכָּתָם אֵינָה
פּוֹסֶקֶת – וְעוֹד נִצְפְּנוּ לָהֶם עֲלִילוֹת בַּיָּמִים
הַבָּאִים.

גַּם הָעֵרֶךְ הַמּוּסָרִי שֶׁל פִּדְיוֹן הָעֲבוֹדָה
הָרִאשׁוֹן עוֹמֵד וְקַיָּם וּמַשְׁפִּיעַ – גַּם בְּתוֹכֵנוּ, גַּם
בַּצִּיּוֹנוּת, גַּם בַיִּשּׁוּב. הָעֻבְדָּה כִּי הַהִסְתַּדְּרוּת
מָצְאָה בָּהּ, בַּשָּׁעָה הָרְאוּיָה, אֶת הַכֹּחַ לִתְנוּפָה קִבּוּצִית
נֶאֱמָנָה – אֲשֶׁר הֶעֱמִידָה לִרְשׁוּת קֶרֶן חֹסֶר־עֲבוֹדָה שִׁשִּׁים
אֶלֶף לִירוֹת, שֶׁנִּגְבּוּ בְּמִפְדֶּה א', נוֹסָף עַל שְׁלֹשִׁים
וַחֲמֵשֶׁת אַלְפֵי לִירוֹת שֶׁנִּצְטַבְּרוּ בַּקֶּרֶן עַד אָז – הָיְתָה
לְתִפְאֶרֶת לְפוֹעֲלֵי אֶרֶץ־יִשְׂרָאֵל.

וְזוֹ שֶׁעָצְרָה בָּנוּ מִלְּהִתְגַּלְגֵּל לַמִּדְרוֹן.
אַךְ הַמְּצוּקָה לֹא פַּסָּה – וְהִגַּעְנוּ לְהֶכְרַח
שֶׁל תְּנוּפָה שְׁנִיָּה. סוֹד הַבְּרָכָה הַצְּפוּנָה בְּכָל
מַאֲמַצֵּינוּ הוּא בְּרִבּוּי הָעוֹנִים. עֲדַיִן אֵין אִתָּנוּ מֵאוֹת
אֲלָפִים קְבוּעִים בַּעֲבוֹדָתָם. אַךְ יֵשׁ אִתָּנוּ רְבָבוֹת. וְיַחַד
יֵשׁ בָּנוּ כְּדֵי לְהַאֲצִיל כֹּחַ רָב לִתְנוּפָתֵנוּ
הַמְאֻחֶדֶת!


סיון תרצ"ז.














את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38530