מִתּוֹךְ הַשִׁירָה “עֵדֶן עָרוּךְ”



	
	מִתּוֹךְ הַשִׁירָה “עֵדֶן עָרוּךְ”
	



Jacob Daniel Olmo

[נולד בפֵֿרָרָה לערך 1690 ומת שם בשנת 1757]






– – ͝– – – ͝– – – –



אֶשְׂחַק בְּיוֹם זֶה אַחֲרוֹן הִגִּיעַ



הוּא אַחֲרִית אֶל־כָּל־מְצוּקוֹת חֵבֶל



תַּם כָּל־הֲבֵל תֵּבֵל וְקוֹל הָאֵבֶל



עַתָּה יְחִידָתִי בְּטוֹב תַּרְגִּיעַ



תָּחֵל מְנוּחָתָהּ וְגַם תּוֹפִיעַ.





זֶה יוֹם אֲשֶׁר בּוֹ נִשְׂמְחָה נָגִילָה



הִגְדִּיל אֲדֹנָי לַעֲשׂוֹת עִמָּנוּ



שֶׁאָהֲבָה נַפְשִׁי הֲלֹם מָצָאנוּ



נָבִין בְּסוֹדוֹת דָּת וְשָׁם נַשְׂכִּילָה



תּוֹךְ עִיר אֱלֹהִים רָחֲבָה הִגְדִּילָה.





הָעוֹֽמְדִים, הִתַּמְהוּ וּתְמָהוּ



מִמַּחֲזֶה הַלָּז אֲשֶׁר אָשׁוּרָה



אֶרְאֶה קְרוֹבַי פֹּה וְלֹא אָגוּרָה



מֵתוּ כְבָר עַתָּה לְפָנַי בָּאוּ



שָׂשִׂים בְּפָנִים שׂוֹחֲקוֹת נִמְצָאוּ.





אָנָּא אֱלֹהִים חַי בְּרֹב חַסְדֶּךָ



אַבִּיט צְבָא מָרוֹם לְךָ יִכְרָעוּ



בָּאִים לְעֻמָּתִי וְלִי יִכְנָעוּ



מִשְׁתַּחֲוִים אֵלַי בְּמִצְוָתֶךָ



קוּמָה אֲדֹנָי אֵל נְשָׂא יָדֶךָ.





אֶשָּׂא בְכֵן עֵינַי אֱלֵי שָׁמָיִם



אִישׁ חַד לְבוּשׁ בַּדִּים אֲנִי אַבִּיטָה



תַּרְשִׁישׁ גְּוִיָּתוֹ, אֱנוֹשׁ הִמְלִיטָה



חָגוּר בְּכֶתֶם פָּז עֲלֵי מָתְנָיִם



פָּנָיו כְּמַרְאֵה אֵשׁ בְּרָקֵי מָיִם.





עֵינָיו כְּלַפִּיד אֵשׁ וּמִתְלַקָּחַת



רַגְלָיו זְרוֹעוֹתָיו, רְאוּ, כִּנְחֹשֶׁת



קָלָל מְמֹרָט הוּא מְעִיל תִּלְבֹּשֶׁת



וּכְקוֹל הֲמוֹן עַמִּים דְּבָרָיו נָחַת



מֵאִיר מְאוֹר חַמָּה בְעֵת זוֹרָחַת.





הוֹלֵךְ וְקָרֵב הוּא עֲדֵי הָעָרֶשׂ



בֹּא בָא לְעֻמָּתִי בְּקוֹמַת־זֹהַר



נוֹרָא מְאֹד זִיווֹ, יְפֵה הַתֹּאַר



עַד־זֶה מְדַבֵּר לִי בְּאִמְרֵי־חֶרֶשׁ



קוֹרֵא שְׁמִי נוֹדָע מְפָרֵשׁ אָרֶשׁ.





אוּלָם בְּמַרְאָה זוֹ מְאֹד גָּדֵלָה



תָּקְפִּי וְהוֹדִי עוֹמְדִים לִבְרוֹחַ



בִּי נָֽגְעָה יָדוֹ וְהוֹסִיף כֹּחַ



וַיְחַזְּקֵנִי אָז בְּיָד לֹא תֵלַהּ



עָמֹד עֲלֵי עָמְדִי עֲדֵי־עַד סֶלָּה.





אָמְנָם דְּמוּת פָּנָיו בְּעֵת חָזִיתִי



עָלָה בְדִמְיוֹנִי לְהַכִּירֵהוּ



נוֹדַע כְבָר אֵלַי יְפִי מַרְאֵהוּ



גַּם אַהֲבָתוֹ מִתְּמוֹל נִסִּיתִי



מַלְאַךְ אֱלֹהִים זֶה אֲשֶׁר אִוִּיתִי.





הוּא בֶאֱמֶת הָאִישׁ אֲשֶׁר חָשָׁבְתִּי



מוֹרִי יְדִיד נַפְשִׁי לְמִימֵי קֶדֶם



עִמִּי בְגַן־עֵדֶן אֲשֶׁר מִקֶּדֶם



הָלַךְ לְהַרְאוֹת לִי זְבוּל תָּאָבְתִּי



רַבִּי, בְּבֶטֶן אֵם בְּעֵת יָשָׁבְתִּי.






(1743)










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40783