הַיּוֹרְדִים מִצְרָיְמָה



	
	הַיּוֹרְדִים מִצְרָיְמָה
	



א


עָלָה אַרְיֵה מִסֻּבְּכוֹ

  לִטְרֹף עַמִּים חַלָּשִׁים,

חוֹלֵשׁ עַל גּוֹיִים, בְּצַעֲדוֹ

 מִבָּבֶל עַד אֶרֶץ מִצְרָיִם.

נִבְהֲלוּ בְּנֵי־יְרוּשָׁלַיִם,

  שׁוֹמְרֵי חוֹמוֹתֶיהָ נָמוֹגוּ.

קָחֵנִי — יֹאמַר יְהוּדָה —

  מַס אֲשַׁלֵּם וְאֶעֶבְדֶךָּ!

הֲיֹאמַר יַרְדֵּן לַיָּם:

  בָּלְעֵנִי־נָא כִּי קָטֹנְתִּי?

הֲתִתְחַנֵּן רָחֵל לַתַּנִּין:

  אָכְלֵנִי לְמַעַן תִּשְׁמָן,

אֶהְיֶה קַשְׂקֶשֶׂת מָגִנְּךָ,

  צִפֹּרֶן לְכַפּוֹתֶיךָ אֵימָה?

וִיהוּדָה תְּבַקֵּשׁ אֵלֶּה,

  כִּי שָׁכְחָה צוּר מִשְׂגַּבָּהּ.

הֵן קָטֹן וְגָדוֹל נִבְרָאוּ,

  יִרְבּוּ וְלֹא יִמְעָטוּ;

בְּאֵין אֲבָנִים אֵין הָר

  וְנַחַל רָב — בְּאֵין עֲיָנוֹת.





עִמְדוּ עַל נַפְשְׁכֶם, בְּנֵי־יַעֲקֹב!

  וְאִם קָטְנָה אֶרֶץ מְכוֹרַתְכֶם, —

אַל תִּהְיוּ לְאָכְלָה לֶחָזָק,

  כַּתֶּבֶן — לְרַגְלֵי שׁוֹר־בָּבֶל,

אֲשֶׁר עוֹד שָׁלשׁ פָּנִים לוֹ:

  אַרְיֵה וְנֶשֶׁר וָאָדָם, —

כְּנָפַיִם לָעוּף מֶרְחַקִּים

  וּפְרָסוֹת לָדוּשׁ אוֹיֵב.

נֵרֵד מִצְרַיִם לְעֶזְרָה,

  עַל סוּסֶיהָ וְרִכְבָּהּ נִשָּׁעֵן;

דֹּרֶן שִׁלְחוּ לְפַרְעֹה,

  לְמֶלֶךְ עָז בְּנֹא־אָמוֹן, —

צֳרִי וּנְכֹאת וָלֹט,

  כְּמַתְּנַת יַעֲקֹב אָבִינוּ.

הַיּוֹשֵׁב עַל כִּסֵּא־זָהָב

  וּנְחַשׁ־אַחְלָמָה לוֹ כֶּתֶר

הוּא יוֹשֶׁט לָנוּ שַׁרְבִיטוֹ,

  יָסֹךְ בִּכְנָפָיו עָלֵינוּ.

יַעֲלֶה כַּנָּהָר עַל אַשּׁוּר —

  כִּבְדַת רַגְלַיִם וַחֲרָבוֹת,

יִפְגְּשֶׁנָּה בַּדֶּרֶךְ לִיהוּדָה,

  יְפַזֵּר חִצֶּיהָ בָּרוּחַ.






ב


עֲבָדִים הָיִינוּ לְפַרְעֹה

  וְהוּא יִזְכְּרֵנוּ לְטוֹבָה

פִּיתוֹם וְרַעַמְסֵס כְּבָר נִבְנוּ,

  לֹא עוֹד בַּחוּרֵינוּ יִקָּח.

הַגְלוֹת שָׂרֵינוּ לֹא יַחְפֹּץ,

  הַבְרִיךְ לֵאלֹהָיו בָּנֵינוּ



בְּנֹא־אָמוֹן — בְּהֵיכַל־רַעַא,



  וּבְתַחְפְּנֵס — לְפַר־הַכֶּסֶף.

נִשְׁמֹר עַל דְּרָכָיו־דְּרָכֵינוּ

  מִמִּדְבָּר וְעַד יָם הַגָּדוֹל;

מֵחֶבְרוֹן עַד עַכּוֹ נֵתַצֵּב,

  יַעֲבִירוּ כְּנַעֲנָיו סְחַר־אַרְצוֹ;

שֵׁשׁ בְּרִקְמָה עִם זְכוּכִית,

  בַּרְזֶל וּמְגִלּוֹת־גֹּמֶא.

אַל תִּכְרְתוּ בְרִית עִם בָּבֶל,

  אַל תִּשְׁמְעוּ אֶל לַהַג חוֹזִים!

אֶחֱזוּם, שְׁחָטוּם לַנְּחָלִים

  לְבַל יְדֵי־יְהוּדָה יְרַפּוּ.

אָח קָרוֹב אַשּׁוּר — כֵּן יֹאמְרוּ,

  אֲרָמִית נִשְׁמַע כֻּלָּנוּ…

הֵן הוּא יִבְלָעֵנוּ כַּתַּנִּין,

  אַנְשֵׁי־דָמִים הַכַּשְׂדִּים

יְפַצְּחוּ עַצְמוֹתֵינוּ, יְמָצּוּן,

  יוֹשִׁיבוּ בְּעָרֵינוּ פְּרָאִים;

עַבְדֵי־חִנָּם נִהְיֶה לָהֶם

  וְשָׁלֹחַ בְּנוֹתֵינוּ לַכְּמָרִים

לִפְתֹּחַ אֵזוֹר־בְּתוּלֵיהֶן,

  לְהַזְנוֹתָן אֶל בֵּל — שִׁקּוּץ־אָבֶן.



כֵּן נַעֲשָׂה לְאֶפְרַיִם אָחִינוּ,

  כָּכָה יֵעָשֶׂה גַּם לָנוּ

וְהַגְלוֹת בְּחִירֵינוּ עַד מָדַי,

  לְבַל נָשׁוּב וְנִבְנֶה מְצוּדוֹת.











את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38610