ד"ר חיים ויצמן באלכסנדריה



	
	ד"ר חיים ויצמן באלכסנדריה
	



ביום ב' הביאה האניה “פטריה” את אורחינו הנכבדים ד“ר חיים
ויצמן ורעיתו והגברת דוגרייל, בת אחיו של הלורד באלפור. אל האניה באו לקבל
את פניהם: הבארונים לבּית מנשה, האדונים רוברט רולו, אדוארד וגוסטב אגיון
בשם הועד ל”תמיכת פליטי גרמניה“, אלפרד כהן נשיא הסתדרות הציונית, מ. נאדלר
נשיא לשכת בני ברית, א. אביגדור נשיא המועדון העברי ועוד ועוד. משם הלכו
לארמונו של הבארון די מנשה. בבית רולו נערכה מסבה יפה לכבוד ד”ר ויצמן, שבה
נוכחו רבים מנכבדי הקהלה.

ביום שלישי בערב הוזמן הקהל מטעם ועד הקהלה האלכסנדרונית,
ל“בית העם” לשמוע את נאומו של המנהיג. בא קהל גדול, למעלה מאלף ומאתים
איש.

מר רוברט רולו הציג את ד“ר ויצמן לפני הנאספים בתור הנשיא הועד ל”עזרת פליטי גרמניה".

בנאומו אמר: דר' ויצמאן הטיל עליו עוד תפקיד נשגב ונעלה
והוא: להבטיח את קיומם של פליטי יהודי גרמניה בארץ ישראל; המושבות היהודיות
הקימות מזמן, קלטו אלפים אחדים לתוכן, נוסדו חברות שונות בכל העולם להתענין
בגורלם של האומללים ולבוא לעזרתם. ובפנותו אל ד"ר ויצמן אמר: שמך חיים,
אתה נותן חיים לאחינו הפליטים.

אחר־כך הוא מציג את הגברת דוגדל המוסרת רשמים על בקורה בארץ ישראל.

שבה אני — אומרת הנואמת — מביקורי הקצר בארץ ישראל בלוית הגברת והד"ר וייצמן.

רצוני לספר לכם מה שמתרחש שם, על מסירותם של “החלוצים” המכשירים את הבית הלאומי היהודי.

מה שאספר לכם תוכלו בעצמכם לראות. ביניכם ובין הארץ מרחק
של שעות אחדות. שם תראו עד כמה פורחת הארץ. שהיתה שוממה מאות בשנים, זו
הארץ שהיא שלכם בזכות היסטורית (מחיאות כפים).

אם כי אינני יהודיה, הנני מזמן ציונית נלהבה. עוד מילדותי
הורני דודי לורד באלפור, להכיר בצדקתו של העם היהודי. הוא האמין באמונה
שלמה, כי יעודיהם של נביאי ישראל יתקיימו. וכמה גדלה שמחתו, כשניתנה ההצהרה
הבריטית על ידו! היו רגעים, ששרי המדינה בקרו אותו קשה על המדיניות
הציונית. אולם כל אותם המבקרים בראותם כעת את התוצאות המזהירות בארץ ישראל
התחילו שואלים עצמם אם לורד באלפור לא היה באמת איש מדיני גדול הצופה
למרחוק.

אחריה מסר ד“ר מאוס מפאריז אף הוא מרשמי בקורו בארץ ישראל.
הוא ספר בהתפעלות גדולה מכל מה שראה. ביחוד הרבה בשבח המכון הביאולוגי,
שהוקם ב”רחובות".










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/40641