ההוה והעתיד



	
	ההוה והעתיד
	








כָּל יוֹשְׁבֵי תֵבֵל וְשוֹכְנֵי אֶרֶץ יִבּוֹלוּ כְעֵשֶׂב



הַשָׂדֶה אֲשֶׁר בַבּוֹקֶר מֵרֵיחַ טַל יַפְרִיחַ ולְעֶרֶב יְמוֹלֵל



וְיֻתַּן מִרְמָס לְרַגְלֵי הָעוֹבֵר. דוֹרוֹת בְּנֵי אָדָם יַעבְרוּ



דְחוּפִים כְּמוֹ גַלֵי נָהָר שׁוֹטֵף; אֵין מֵזַח לְנַחַל הַזְמָן;



שְׁאוֹן הֶמְיַת מִשְׁבָּרָיו יַעֲלוּ וְיִגְרְפוּ אַחֲרֵיהֶם אֶת אֲשֶׁר



יִפְגָשׁוּ. גַם אַתָּה הַבֵּן יַקִיר לִי אֲשֶׁר מִידֵי אֱלֹהִים



נֻטַעְתָּ שׂוֹרֵק עַל עֵין הַיַלְדוּת, וַיְשַׁו עָלֶיךָ פְּאֵר



הָעֲלוּמִים, דַע וְהִזָכֵר כִּי יְמֵי הַחֵפֶץ הָאֵלֶה לֹא יַאַרְכוּ



אִתָּךְ עַל הָאָרֶץ, אָכֵן יְגוֹעֲשׁוּ וְיַעֲבוֹרוּ כְּקַשׁ נִדָף,



יִמָלוּ כְרֹאשׁ שִבֹּלֶת, וְכַחֲצִיר גַגוֹת שֶׁקַדְמַת שָׁלַף יָבֵשׁ:



עַד כֹּה וְעַד כֹּה תִּרְאֶה אוֹתָךְ נֶחְלַף לְאַחֵר, הַתַּעֲנֻגוֹת



תַּעַזְבֶינָה אוֹתְךָ, הַבְּרִיאוּת וְהַיוֹפִי תַּעֲמֹדְנָה מִנֶגֶד



וְיִתְּנוּ לְךָ כָּתֵף סוֹרָרֶת, וְלֹא יִשָׁאֵר לְךָ מֵהֶם כִּי אִם



הַזִכָּרוֹן אֲשֶׁר יוֹגֶה אֶת נַפְשְׁךָ וִיפַלַח כְּבֵדֶךָ.– אֵין



מַחְסֶה וְאֵין עוֹפֶל לְהִסָתֵר שָׁם מִפְּנֵי הַזֹקֶן הַנֶאֱלָח שׂוֹנֵא



הַתַּעֲנוּג, אֲשֶׁר יָבֹא כָהֵלֶךְ עָלֶיךָ וּכְאִישׁ מָגֵן…. אָז



יְשֻׁנֶה הֶדֶר פָּנֶיךָ, יֵהָרֵס גַבֶּךָ, יִמַסוּ אֲסוּרֵי מִבְנֵה



גוּפָתֶךָ, תָּשׁוּחַ עֲדֵי עֲפַר מָוֶת קוֹמָתֶךָ, הִתְפָּרְקוּ



וְיָבֵשׁוּ עַצְמוֹתֶיךָ, תֶּחְרַב מְקוֹר הַשִׂמְחָה וְתִהְיֶה לְאַכְזָב



בְּקִרְבֶּךָ… פְּשׁוֹטָה וְעוֹרָה מִמַחֲלָצוֹת תִּפְאֶרֶת הַנְעוּרִים



תִּשָׁאֵר גְוִיָתֶךָ, אָז תָּקִיץ מִתַּרְדֵמַת אִוַלְתֶּךָ, תֶּחְרַד



וְתִלָפֵת לְקוֹל נַהֲמַת לְבָבֶךָ, תָּקוּץ בְּהַבְלֵי הַזְמָן,



תִּשְׂנָא הַהֹוֶה, תִּפְחַד הֶעָתִיד תִּבְחַל גַם תִּגְעַל נַפְשְׁךָ



בַּחֲמוּדוֹת הָעוֹלָם בְּהִוָדְעֲךָ כִּי הֶבֶל וְתוֹהוּ נִסְכֵּיהֶם…



וְכִי יַחְנִיף לְךָ לְבָבְךָ לֵאמֹר: רְחוֹקִים הַיָמִים הָאֵלֶה מִמֶנִי



לֹא יֵחַתּוּ וְלֹא יָבוֹאוּ עָלַי לְעוֹלָם, הִנֵה הִנְחַלְתָּ לְךָ



בָזֶה תוֹחֶלֶת שָׁוְא וּמִקְסַם חָלָק, כִּי הַדָבָר אֲשֶׁר הוֹלֵךְ



וְקָרֵב בְּכָל רֶגַע לֹא יוּכַל הֱיוֹת מִמְךָ וָהָלְאָה, אָמְנָם הָרֶגַע



הַחוֹלֵף וְהָעוֹבֵר לוֹ, הִנֵה הוּא כְבָר הִרְחִיק לָלֶכֶת, וְעַד



בִּלְתִּי שָׁמַיִם לֹא יָשׁוּב! לָכֵן חֲדַל בְּנִי לִבְטוֹחַ עַל הַהֹוֶה



הָאוֹהֵב לָנוּעַ, אֲבָל חֲזַק וֶאֱמָץ לָלֶכֶת בְּאֹרַח הַצְדָקָה



הַסָלוּל, וְעֵינֶךָ וְלִבְּךָ אַךְ יִהְיוּ תָמִיד קִדְמַת הַתֻּשִׁיָה



הָעֲתִירָה הַצְפוּנָה מֵאֱלֹהֵי הַגְמוּל לְכָל מַיְשִׁיר לָכֶת, הִכּוֹןְ



לְךָ בְנִי, וְהָכֵן לְךָ בְּעוֹדְךָ בֵּן פוֹרָת עַל עֵין הַנְעוּרִים



לִקְרַאת אֱלֹהִים. הַיְשַׁר לְפָנָיו דַרְכֶּךָ, לִנְצוֹר בְּכָל לֵב



חוּקוֹתָיו, תּוֹרוֹתָיו, וּמצְוֹתָיו, לְמַעַן תִּשָא פָנֶיךָ מִמוּם



וְלֹא יֶחְוָרוּ בְּיוֹם יְשִׁיבְךָ הַמָוֶת בֵּית מוֹעֵד לְכָל חָי,



וְתֵאָסֵף אֶל מַחֲנוֹת הַקְדוֹשִׁים לְהִתְהַלֵךְ לִפְנֵי יְיָ



בְּאַרְצוֹת הַחַיִים:









את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38949