בְּמִשְׁפַּט סִירְקִין־רַיְכְלִין



	
	בְּמִשְׁפַּט סִירְקִין־רַיְכְלִין
	








קָרָאנוּ הַבֹּקֶר בָּעִתּוֹנִים כִּי הַקַּטֵּגוֹר שֶׁל
בֵּית־הַדִּין הַצְּבָאִי מַיּוֹר בַּקְסְטֶר אָמַר בִּנְאוּם
הַנְּעִילָה שֶׁלּוֹ, בְּמִשְׁפַּט סִירְקִין־רַיכְלִין, כִּי
הִסְתַּדְּרוּת הָעוֹבְדִים הָעִבְרִית הַכְּלָלִית “יֵשׁ לָהּ מִשְׁמַעַת
נַאצִית עַל חֲבֵרֶיהָ”.

הַנֻּסְחָאוֹת הַנְּתוּנוֹת בָּעִתּוֹנִים כִּמְעַט
שֶאֵינָן שׁוֹנוֹת זוֹ מִזּוֹ וּבְכֻלָּן קָבוּעַ הַתֹּאַר “נַאצִי”
כְּמַגְדִּיר אֶת שְׁלִיטָתָהּ שֶׁל הַהִסְתַּדְרוּת עַל חֲבֵרֶיהָ.

מַיּוֹר בַּקְסְטֶר פֵּרֵשׁ כָּךְ אֶת דִּבְרֵי העדה
גּוֹלְדָה מֵאִירְסוֹן, חֲבֵרַת הַוַּעַד הַפּוֹעֵל שֶׁל
הַהִסְתַּדְּרוּת.

לֹא יִתָּכֵן כִּי מַיּוֹר בַּקְסְטֶר לֹא יָחוּשׁ, כִּי
אֵין דָּבָר אֲשֶׁר יְזַעֲזַע לֵב יְהוּדִי וְלֵב פּוֹעֵל כְּהַעֲלָאַת
הַמֻּשָּׂג נַאצִיּוּת, הַנּוֹשֵׂא בְּחֻבּוֹ אֵיבַת כִּלָּיוֹן לָעָם
הַיְּהוּדִי לְמַעֲמַד הַפּוֹעֲלִים.

אָנוּ מַבִּיעִים אֶת מֶחָאָתֵנוּ הָעֲמֻקָּה בְּיוֹתֵר
עַל הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה! אֵין זוֹ רַק פְּגִיעָה בְּכָבוֹד. פְּגִיעוֹת
כָּאֵלֶּה שָׂבְעָה הַהִסְתַּדְרוּת הַכְּלָלִית שֶׁל הָעוֹבְדִים
הָעִבְרִים, מוֹסְדוֹתֶיהָ וְאִישֶׁיהָ, בְּמַהֲלַךְ הַמִּשְׁפָּט הַזֶּה,
מִפִּי הַקַּטֵּגוֹרְיָה. כָּאן – חִלּוּל עֶרְכֵי הַמּוּסָר הַטְּהוֹרִים
בְּיוֹתֵר, עֲלֵיהֶם מְיֻסֶּדֶת הַהִסְתַּדְרוּת הַכְּלָלִית שֶׁל
הָעוֹבְדִים הָעִבְרִים בְּאֶרֶץ־יִשְׂרָאֵל.

הִיא הַהִסְתַּדְרוּת אֲשֶׁר חֲבֵרֶיהָ הֵטִילוּ עַל
עַצְמָם הִתְנַדְּבוּת מֵרָצוֹן לִצְבָא בְּנוֹת הַבְּרִית וְנָטְלוּ
חֶלְקָם בְּרֹאשׁ חֵיל הַמִּתְנַדְּבִים שֶׁל הַיִּשּׁוּב הָעִבְרִי
הַנִּלְחָם כָּתֵף אֶל כָּתֵף עִם חֵילוֹת הָעַמִּים הָאֲחֵרִים, וַאֲשֶׁר
מֵאוֹת מֵחֲבֶרֵיהָ נָתְנוּ כְּבָר אֶת חַיֵּיהֶם עַל מִשְׁמַרְתָּם,
בַּיָּם וּבַיַּבָּשָׁה וּבָאַוִּיר.

הִיא הַהִסְתַּדְרוּת אֲשֶׁר קָרְאָה פֻּמְבִּית
לְהַבְלָגָה וְקִיְּמָה אוֹתָהּ לְמַעֲשֶׂה בִּזְמָנִים שֶׁחֲבֶרֵיהָ
נִרְצְחוּ – בְּתוֹךְ שְׁאָר הַיְּהוּדִים – בְּכָל דַּרְכֵי הָאָרֶץ, מִן
הַמַּחְשָׁךְ וּמִן הַמַּאֲרָב, וּמְשָׁקֶיהָ הָיוּ לְמַאֲכֹלֶת אֵשׁ
וְשֹׁד בְּמֶשֶךְ אַרְבַּע שָׁנִים רְצוּפוֹת, שְׁנוֹת
הַ“מְּאֹרָעוֹת”.

מָהוּתָהּ הַמּוּסָרִית שֶׁל הִסְתַּדְּרוּת הָעוֹבְדִים
הָעִבְרִית הַכְּלָלִית בְּאֶרֶץ־יִשְׂרָאֵל קְבוּעָה וְעוֹמֶדֶת
בְּמַעֲשֶׂיהָ וּבְמִפְעָלֶיהָ, מִיּוֹם קִיּוּמָהּ, וִידוּעָה לְכָל
הַיּוֹשֵׁב בָּאָרֶץ, כָּעִבְרִי כָּעֲרָבִי כְּאַנְגְּלִי, וְלָעוֹלָם
הָאִינְטֶרְנַצִיּוֹנַלִי־הַפּוֹעֲלִי הַכְּלָלִי.

שׁוּם סִלּוּף שְׁרִירוּתִי לֹא יִפְגֹּם בִּדְמוּת
הִסְתַּדְּרוּתֵנוּ, אֲשֶׁר יְסוֹדָהּ – יְצִירָה וְלֹא הֶרֶס, וַחֲזוֹנָהּ
– חֵרוּת, שָׁלוֹם וְתַּרְבּוּת.


אלול תש"ג.














את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38543