אדגר סוארס ז״ל



	
	אדגר סוארס ז״ל
	



ביום ו׳ כ׳ אלול תרס"ד מת ויאסף אל עמיו אדם המעלה איש
יקר, בן לאחת המשפחות המיוחסות במצרים, מר אדגר סוארס, לפנים נשיא הקהלה
היהודית באלכסנדריה.

הוא ישב במעון הקיץ שלו קרוב לסט׳ סטפאנו ברמלה. ביום הששי
בבקר הרגיש את עצמו טוב מאד, ובהכנסו בתוך האמבט להתרחץ, אחזהו השבץ
וימת.

השמועה ע״ד מותו הפתאומי נפוצה
עד מהרה בכל העיר ותגרום צער עמוק לכל יודעיו ומכיריו הרבים בין כל השדרות
ובין כל העדות השונות.

יום הקבורה נועד ליום הראשון בשעה העשירית לפה״צ. ומפני
ריחוק המקום הביאו את גופתו בבקר אל חצר בית הכנסת "אליהו הנביא״; ושמה
נהרו מאות אנשים ממכבדי המנוח ומעריציו. ביניהם נוכל להזכיר: עדלי פשה יקן,
לפנים ראש הוזרה; ציויר פשה מושל העיר, ראש העיריה, הקונסול האיטלקי והרבה
אנשים מרמי המעלה מעולם המסחר והכספים במצרים, מנהלי בנקים ונשיאי חברות
ובתי מסחר גדולים, רופאים, עורכי דין, ועוד ועוד, מלבד כל ראשי הקהלה
היהודית, ונשיאי־־האגודות השונות. המספידים היו: הא' פול קוליג׳י בשם
הסירקל האיטלקי שהמנוח היה נשיאו; הא׳ פ׳ליקס טובי ביי נשיא הקהלה, ד״ר
שליזנגר בשם הסתדרות הציונים והאדון ויקטור נגר.

אחרי “צדוק הדין” שנאמר ע״י החכם דניאל גאון חבר משרד
הרבנות בעירנו, – החלה תהלוכת הלויה. התזמרת המצרית ואחריו הצופים המצרים,
היהודים והאיטלקים, תלמידי ותלמידות בתי הספר בלוית מוריהם. פרוכת המת נשאה
ע״י: ציויר פשה, הקונסול האיטלקי, מושל העיר, והאדון דלמר, ושורה ארוכה של
המלוים אחרי הארון.

יש לציין כי במשך יותר מחצי שעה הועמדו העגלות ורכבות הטרמואי מלכת ברחובות “נבי דניאל” ו״רוזיט".

אדגר סוארס ז״ל היה כמו שאמרנו, בן לאחת המשפחות מיוחסות
והעתיקות ביהודי מצרים. הוא היה בעל הבנק הידוע "אדגר סוארס ושות', ונחשב
לאחד המומחים היותר גדולים בעולם העסקים. הוא יסד ויכונן חברות גדולות של
עסקים גדולים והיה מנהל אותן הוא היה גם מנהל הבנק החקלאי הידוע “קרידי
פ׳ונסיה איג׳פסין”

אפשר לאמר, כי בעשרים השנה האחרונות לא נוסדה שום חברה חשובה של עסקים גדולים במצרים מבלי שאול בעצתו
של המנוח ומבלי שמוע את חוות דעתו, ותמיד התחשבו עם עצותיו המחכמות שהיו
תמיד בעלות ערך וחשיבות רבה.

המנוח היה מצוין במדות טובות, ותמיד אהב להטיב לכל דורש עזרתו.

אדגר סוארס היה גם בעל השכלה גבוהה, ופעמים רבות השתתף בעטו בעתונות המקומית.

המנוח היה נשיא ועד בתי הספר של הקהלה במשך שנים רבות.
בזמנו היו בתי החנוך של הקהלה במדרגה נמוכה, ארבע או חמש מחלקות בבית שכור
באחד הרחובות הצרים, ובימי נשיאותו השתדל בכל השפעתו הרחבה לבנות את המכון
הנהדר של בתי הספר אשר הנהו היום לכבוד ולתפארת לקהלה האלכסנדרונית; וכמו
כן התפתחו והשתכללו הלמודים, נתוספו ונתרבו המחלקות עד הגיעם למדרגה של
היום: בתי ספר עם אלפים ושלש מאות ילדים וילדות. ואת מקימו לא עזב המנוח עד
אשר מצא ידים אמונות ויהי בטוח כי יכול לסמוך על אדם מלא מרץ ועסקן חרוץ,
והוא – יבדל לחיים – האדון יוסף די פיג׳וטו ביי, – שהנהלת בתי הספר
והתפתחותם לא יסכלו, ורק אז מסר את הנשיאות בידו, והוא התפטר לרגלי חולשתו
ורבוי עסקיו.

המנוח אדגר סוארס השתתף במשך כשלשים שנה בתור אחד מחברי
ועד הקהלה ובמותו של הנשיא הקודם הברון ז׳אק די מנשח, נבחר המנוח לנשיא
הקהלה. במסירות.נפש מלא תפקידו באמונה ובחריצות לטובת הקהלה והפרחתה. בימי
המלחמה העולמית התמסר המנוח לטובת גולי ארץ ישראל, ובתור נשיא הקהלה יסד
ויכונן ועדים וועדות שונות לבוא לעזרתם. וכאשר ראה כי מספר הגולים הגיע עד
ליותר מאחד עשר אלף וכי כל החברות והאגודיות במצרים לא תוכלנה להספיק
ולכלכל את כל אלה, – פנה למלך מצרים שולטן חוסין שהיה ידידו הפרטי, ויבאר
לו את המצב העגום שבו נמצאים כל הגולים, וכי רק הממשלה יכולה וצריכה לבוא
לעזרתם, הוד מלכותו השולטן נאות לו. וכמו שידוע, קבלה עליה הממשלה את כלכלת
הגולים ותמנה את הא׳ הורנבלואר לסדר את הכל.

אבדה גדולה אבדה קהלתנו במותו של האיש היקר הנז' אבדה שאינה חוזרת. –

יהי זכרו ברוך!










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/41350