טְרַגֵּדִיָּה



	
	טְרַגֵּדִיָּה
	



I


בְּגַל עָבִים צְחֹרוֹת אָז נָמָה הַלְּבָנָה;

הֶעָבִים הַצְּחוֹרוֹת הֵן כִּסְתוֹת שָׁמָיִם,

וַעֲדַת הַכֹּכָבִים הַפְּזוּרָה אָז נָמָה,

וּכְרוּבֵי הַחֲלוֹם סָבִיב דָּאִים…





הָאָדָם אָז סִפֵּר עִם חַוָּה בָּעֵדֶן,

וְלֹא נִזְהָר וְנָשַׁק לְחַוָּה –

לְצִלְצוּל הַנְּשִׁיקָה הֵקִיצָה בַמְרוֹמִים

הַלְּבָנָה וְהִיא חוֹלַת אַהֲבָה.




II


הַלְּבָנָה הֵקִיצָה בְּאֶמְצַע חֲלוֹמָהּ

כָּכָה חִוֶּרֶת;

וְהִיא שָׁטָה בְשַׁפְרִיר הַתְּכֵלֶת לְבַקֵּשׁ

בֶּן־חֲלוֹמָהּ הַחֶרֶס.





הִיא שָׁטָה וּמְבַקְשָׁה בְּכָל כַּנְפוֹת הַשְּׁחָקִים

הִיא צוֹפָה לְפָנִים וּלְאָחוֹר,

“שָׁוְא דִּבֵּר הַחֲלוֹם לָהּ!” וַתָּלֶט פָּנֶיהָ

וְנִבְלְעַה בְחֵיק עָנָן שָׁחוֹר…




III


הִתְגַּעְגְעָה הַלְּבָנָה לַשֶּׁמֶשׁ,

רַק אוֹתוֹ הִיא בִקְשָׁה בַשְּׁחָקִים,

וַיְהִי כִּי לֹא מָצְאָה אֶת־בְּחִירָהּ –

בָּאָה אֶל חֵיק בֶּן־מַחֲשַׁכִּים…





לוּ יָדְעָה הַלְּבָנָה הַחִוְרָה

כִּי בְמִזְרָח יוֹפִיעַ הַשָּׁמֶשׁ,

בְּוַדַּאי הִמְתִּינָה עַד בֹּקֶר

וְלֹא הִתְמַכְּרָה לְעָנָן, בֶּן־אָמֶשׁ.




IV


הַבֹּקֶר כְּבָר פָּקַח עַפְעַפָּיו –

וְהֵם עוֹמְדִים בָּעֵדֶן עוֹד צְמוּדִים;

וּלְצִלְצוּל נְשִׁיקַת הָאִשָּׁה

נֵעוֹר בְּמִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ,

בְּפָנָיו הַצּוֹחֲקִים וּוְרֻדִּים…





וְעַל פְּנֵי הַשָּׁמַיִם הָרְחָבִים

תָּעוּ מַבָּטָיו שֶׁל אוֹרָה,

הוּא בִקֵּשׁ לִבְנָתוֹ וְלֹא מְצָאָהּ,

וּדְמָעוֹת שֶׁל־זֹהַר נָפָלוּ

עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה הַשְּׁחוֹרָה.









את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/45556