הַמִּפְלֶצֶת



	
	הַמִּפְלֶצֶת
	








לְפָנִים, בַּיָּמִים הָעַתִּיקִים, הָעַתִּיקִים (כִּי



כָּל הַדְּבָרִים הַמֻּפְלָאִים, אֲשֶר אֲנִי מְסַפֵּר לָכֶם עֲלֵיהֶם,



קָרוּ בִּזְמַנִּים קְדוּמִים, אֲשֶר אִיש אֵינֶנּוּ זוֹכְרָם), נָבַע



מַעְיָן מֵעֵבֶר אַחַת הַגְּבָעוֹת בְּאֶרֶץ יָוָן הַנִּפְלָאָה. וְעַד



כַּמָּה שֶאֲנִי יוֹדֵע, אַחֲרֵי עֲבֹר כַּמָּה אַלְפֵי שָנָה, עוֹדֶנּוּ



נוֹבֵע מִשָּם בְּאוֹתוֹ הַמָּקוֹם עַצְמוֹ. עַל כָּל פָּנִים, הָיָה



הַמַּעְיָן הַנָּעִים מְפַכֶּה מֵימָיו וְהִתְנוֹצֵץ תַּחַת הַגִּבְעָה



לְאוֹר שְקִיעַת הַחַמָּה בְּשָעָה שֶעֶלֶם יְפֵה-מַרְאֶה וּשְמוֹ



בֶּלֶרוֹפוֹן קָרַב וּבָא אֶל שְׂפָתוֹ. בְּיָדוֹ אָחַז רֶסֶן מְשֻבָּץ



אֲבָנִים טוֹבוֹת וּמְקֻשָּט בְּעַקְרָב שֶל זָהָב. בִּרְאוֹתוֹ אִיש זָקֵן



וְעוֹד אִיש בִּשְנוֹת עֲמִידָה וְנַעַר קָטָן לְיַד הַמַּעְיָן, גַם



נַעֲרָה אַחַת הַשּוֹאֶבֶת מַיִם לְתוֹךְ כַּד חֶרֶס – עָמַד וּבִקֵּש,



כִּי יִתְּנוּהוּ לְהָשִיב נַפְשוֹ בִּמְעַט מַיִם.

– הַמַּיִם הָאֵלֶּה עֲרֵבִים מְאֹד לַחֵךְ – קָרָא אֶל



הַנַּעֲרָה, כַּאֲשֶר שָטַף אֶת הַכַּד וּמִלֵּא אוֹתוֹ אַחֲרֵי שְתוֹתוֹ



מִמֶּנּוּ – הֲתוֹאִילִי בְּטוּבֵךְ לְהַגִּיד לִי, אִם יֵש שֵם



לַמַּעְיָּן הַזֶּה?

– כֵּן, הוּא נִקְרָא בְּשֵם מַעְיַן פִּירֵנֵי – עָנְתָה



הַנַּעֲרָה, וְאַחֲרֵי-כֵן הוֹסִיפָה – זְקֶנְתִּי סִפְּרָה לִי, כִּי



הַמַּעְיָן הַזַּךְ הַזֶּה הָיָה לְפָנִים אִשָּה יְפַת-תֹּאַר, וְכַאֲשֶר



נֶהֱרַג בְּנָהּ בְּקֶשֶת הַצַּיֶּדֶת דִּיאַנָה, הִתְמוֹגְגָה כֻּלָּהּ



בִּדְמָעוֹת. הִנֵּה כִּי כֵן הַמַּיִם אֲשֶר מָצָאתָ כֹּה קָרִים וְכֹה



עֲרֵבִים לַחֵךְ הֵם הַצַּעַר אֲשֶר לְלֵב הָאֵם הָאֻמְלָלָה



הַהִיא!

– לֹא עָלָה עַל לִבִּי – הֵעִיר הַנָּכְרִי הַצָּעִיר –



כִּי מַעְיָן זַךְ אֲשֶר כָּזֶה, הַמְפַכֶּה מֵימָיו בְּרִקּוּד עַלִּיז



מִתּוֹךְ הַצֵּל לְאוֹר הַשֶּמֶש, מְקוֹרוֹ הוּא נֵטֶף דִמְעָה. וּבְכֵן,



זֶה הוּא מַעְיַן פִּירֵנֵי? תּוֹדָה לָךְ, נַעֲרָה יָפָה, עַל אֲשֶר



אָמַרְתְּ לִי מַה שְּמוֹ. מֵאֶרֶץ רְחוֹקָה בָּאתִי לְבַקֵּש וְלִמְצֹא



אֶת הַמָּקוֹם הַזֶּה.

אִיש כָּפְרִי בָּא בַּיָּמִים (הוּא נָהַג אֶת פָּרָתוֹ



לְהַשְקוֹתָהּ מִן הַמַּעְיָן) נָתַן עֵינָיו בְּבֶלֶרוֹפוֹן וּבָרֶסֶן



הַיָּפֶה אֲשֶר נָשָׂא בְּיָדוֹ.

– אֵין זֹאת, יְדִידִי, כִּי חָרְבוּ עֵינוֹת הַמַּיִם



בְּחֵלֶק הָעוֹלָם אֲשֶר אַתָּה שָם – הֵעִיר הָאִיש – אִם בָּאתָ לְאֶרֶץ



רְחוֹקָה רַק לְמַעַן מְצֹא אֶת מַעְיַן פּירֵנֵי. אוּלָם הַגִּידָה נָא



לִי, הַאִם אָבַד לְךָ סוּס? הִנֵּה רוֹאֶה אֲנִי רֶסֶן בְּיָדְךָ,



וְהָרֶסֶן יָפֶה עַד מְאֹד בְּטוּר זֶה שֶל אֲבָנִים טוֹבוֹת אֲשֶר עָלָיו.



אִם הַסּוּס הָיָה נָאֶה כְּמוֹ הָרֶסֶן, רָאוּי אַתָּה לְרַחֲמִים עַל



הָאֲבֵדָה שֶאָבְדָה לְךָ.

– כָּל סוּס לֹא אָבַד לִי – אָמַר בֶּלֶרוֹפוֹן



בְּחִיּוּךְ – אוּלָם אֲנִי מְבַקֵּש סוּס מְפֹאָר מְאֹד, אֲשֶר, כְּפִי



שֶאָמְרוּ לִי אֲנָשִים חֲכָמִים, אִם יֵש לְמָצְאוֹ בִּכְלָל, מְקוֹמוֹ



פֹּה. הֲיוֹדְעִים אַתֶּם, הַאִם הַסּוּס בַּעַל הַכְּנָפַיִם פֶּגַסּוּס



עוֹדֶנּוּ תוֹעֶה לְיַד מַעְיַן פִּירֵנֵי, כַּאֲשֶר הִסְכִּין לַעֲשׂוֹת



בִּימֵי אֲבוֹת אֲבוֹתֵיכֶם?

וְאָז פָּרַץ הַכָּפְרִי בִּצְחוֹק.

כַּמָּה מִכֶּם, יְדִידַי הַקְּטַנִּים, וַדַּאי שָמְעוּ,



כִּי פֶּגַסּוּס זֶה הָיָה סוּס לָבָן כַּשֶּלֶג וְלוֹ כַּנְפֵי-כֶּסֶף



יָפוֹת, וְרֹב יָמָיו עָבְרוּ עָלָיו עַל רֹאש הָהָר הֶלִיקוֹן. הוּא הָיָה



כֹּה פֶּרֶא וְכֹה מָהִיר וְכֹה צוֹהֵל בְּעוּפוֹ בָּאֲוִיר, כַּאֲשֶר



יָטוּס הַנֶּשֶר בְּהַמְרִיאוֹ אֶל הֶעָבִים. לֹא הָיָה כָּמוֹהוּ בְּכָל



הָעוֹלָם. לֹא הָיָה לוֹ חָבֵר, אִיש לֹא רָכַב עָלָיו מֵעוֹלָם וְלֹא שָׂם



רֶסֶן בְּפִיו, וְשָנִים רַבּוֹת חַי חַיִּים שֶל דְרוֹר וָאֹשֶר.

הָהּ, מַה טּוֹב וּמַה נָּעִים לִהְיוֹת סוּס



בַּעַל-כְּנָפַיִם! בְּיָשְנוֹ בַּלַּיְלָה עַל רֹאש הַר גָבֹהַּ,



וּבְבַלּוֹתוֹ חֵלֶק גָדוֹל מִן הַיּוֹם בָּאֲוִיר, סָפֵק הוּא אִם



פֶּגַסּוּס נִרְאָה כִּיצוּר מִיצִירֵי הָאֲדָמָה. כַּאֲשֶר רָאָה אוֹתוֹ



אִיש בַּמָּרוֹם מֵעַל לְרָאשֵי בְּנֵי-אָדָם לְאוֹר הַשֶּמֶש עַל



כַּנְפֵי-הַכֶּסֶף אֲשֶר לוֹ, וְחָשַב בְּלִבּוֹ, כִּי אֶחָד מִצְּבָא



הַשָּמַיִם הוּא, וּבְהַשְפִּילוֹ לְרַחֵף יוֹתֵר מִדַּי, תָּעָה



מִמְּסִלָּתוֹ וּבָא לְבֵין הָעַרְפִלִּים וְהָאֵדִים אֲשֶר לָאֲדָמָה



וְהוּא מְבַקֵּש עַתָּה אֶת דַרְכּוֹ לָשוּב. מַה נָּאֶה הָיָה לִרְאוֹתוֹ



שוֹקֵעַ בְּתוֹךְ הַחֵיק הָרַךְ שֶל עָנָן בָּהִיר וְנֶעְלָם שָם לְרֶגַע



אוֹ לִשְנַיִם, וְאַחֲרֵי-כֵן מוֹפִיעַ לָעַיִן מִן הַצַּד הַשֵּנִי. אוֹ



בְּעֵת סוּפָה קוֹדֶרֶת, בִּהְיוֹת רָצִיף אָפוֹר שֶל עֲנָנִים עַל פְּנֵי



כָּל הָרָקִיעַ, יֵש אֲשֶר יֵרֵד הַסּוּס בַּעַל הַכְּנָפַיִם דֶרֶךְ



הָעֲנָנִים וְאוֹר עַלִּיז מֵעוֹלָם עֶלְיוֹן זוֹרֵחַ עָלָיו. אָמְנָם



בָּרֶגַע הַשֵּנִי יָגוּזוּ וְיַחְלְפוּ שְנֵיהֶם יַחְדָו, גַם פֶּגַסּוּס



וְגַם הָאוֹר הַנָּעִים. אוּלָם כָּל מִי שֶמַּזָּלוֹ שִׂחֵק לוֹ לִרְאוֹת



אֶת מַחֲזֵה-הַפֶּלֶא הַזֶּה, וְהִרְגִיש אַחֲרֵי-כֵן בְּלִבּוֹ כָּל



הַיּוֹם שִׂמְחָה רַבָּה, וּכְכָל אֲשֶר תִּמָּשֵךְ הַסּוּפָה כֵּן



תֶּאֱרַךְ הַשִּׂמְחָה.

בִּימֵי הַקַּיִץ, בְּשָעָה שֶמֶּזֶג-הָאֲוִיר יָפֶה



וְנָעִים, יֵרֵד פֶּגַסּוּס לִפְעָמִים עַל הָאֲדָמָה הַמּוּצָקָה,



וּבְקַפְּלוֹ אֶת כְּנָפָיו-כֶּסֶף, יִרְקֹד עַל גְבָעוֹת וּבַעֲמָקִים



לְשַעֲשַע אֶת נַפְשוֹ, וְהוּא קַל וּפָזִיז כְּרוּחַ. לְעִתִּים קְרוֹבוֹת



יוֹתֵר מֵאֲשֶר בְּמָקוֹם אַחֵר הָיוּ רוֹאִים אוֹתוֹ סָמוּךְ לְמַעְיַן



פִּירֵנֵי, בִּשְתוֹתוֹ מִן הַמַּיִם הָעֲרֵבִים אוֹ בְּהִתְגַלְגְלוֹ עַל



הָעֵשֶׂב הָרַךְ הַצּוֹמֵחַ עַל שְׂפָתוֹ. פְּעָמִים שֶהָיָה פֶּגַסּוּס



(כִּי הָיָה מְפֻנָּק מְאֹד וּבַרְרָן בִּמְזוֹנוֹ) קוֹטֵף מִצִּיצֵי



הַתִּלְתָּן שֶהָיוּ עֲרֵבִים לְחִכּוֹ.

וְעַל כֵּן הָיוּ רְגִילִים אֲבוֹת אֲבוֹתֵיהֶם שֶל



הָאֲנָשִים לָלֶכֶת אֶל מַעְיַן פִּירֵנֵי (בִּהְיוֹתָם עוֹד צְעִירִים



מְאֹד וְשָמְרוּ בְּלִבָּם אֶת אֱמוּנָתָם בְּסוּסִים בַּעֲלֵי-כָּנָף)



מִתּוֹךְ תִּקְוָה לְהָצִיץ וְלִרְאוֹת אֶת פֶּגַסּוּס הַנֶּהְדָר. אוּלָם



בַּשָּנִים הָאַחֲרוֹנוֹת הָיָה נִרְאֶה לְעִתִּים רְחוֹקוֹת מְאֹד.



וְאָמְנָם הָיוּ הַרְבֵּה אֲנָשִים בְּנֵי כְּפָר, הַיּוֹשְבִים מַהֲלַךְ



שָעָה מִן הַמַּעְיָן אֲשֶר לֹא רָאוּ מִימֵיהֶם אֶת פֶּגַסּוּס וְלֹא



הֶאֱמִינוּ, כִּי הָיָה בִּזְמַן מִן הַזְּמַנִים יְצִיר אֲשֶר כָּזֶה.



הַכָּפְרִי הַזֶּה, אֲשֶר בֶּלֶרוֹפוֹן נִכְנַס בְּשִׂיחָה עִמּוֹ, הָיָה



אֶחָד מִן הָאֲנָשִים הָאֵלֶּה קְטַנֵּי-הָאֲמָנָה.

וְזוֹ הִיא הַסִּבָּה אֲשֶר בְּשֶלָּהּ פָּרַץ בִּצְחוֹק.

– פֶּגַסּוּס, אָכֵן! – קָרָא הַכָּפְרִי, בְּזָקְפוֹ



לְמַעְלָה אֶת חָטְמוֹ, עַד כַּמָּה שֶאֶפְשָר לִזְקֹף חֹטֶם שָטוּחַ –



פֶּגַע-סוּס, אָכֵן – כֵּן! סוּס בַּעַל כְּנָפַיִם, בֶּאֱמֶת וּבְתָמִים!



אֱמֹר נָא, יְדִידִי, הֲשָפוּי אַתָּה בְּדַעְתְּךָ? מָה תּוֹעֶלֶת



בִּכְנָפַים לְסוּס? הַאִם יוּכַל, לְפִי דַעְתְּךָ, לִמְשוֹךְ יָפֶה אֶת



הַמַּחֲרֵשָה? וַדַּאי, עַל יְדֵי כָךְ אֶפְשָר לַחֲסֹךְ אֶת הַפְּרָסוֹת



בְּרַגְלֵי הַסּוּס, אֲבָל כְּלוּם נָעִים יִהְיֶה לוֹ לָאָדָם לִרְאוֹת



אֶת סוּסוֹ עָף דֶרֶךְ חַלּוֹן הָאֻרְוָה? – כָּךְ, אוֹ לִרְאוֹתוֹ מְרַחֵף



מֵעַל לָעֲנָנִים בְּשָעָה שֶהוּא, הָאִכָּר, צָרִיךְ לִנְסֹעַ עִמּוֹ אֶל



הַטַּחֲנָה? לֹא, לֹא! אֵינֶנִּי מַאֲמִין בְּפֶגַע-סוּס! מֵעוֹלָם לֹא



הָיְתָה בִּרְיָה מַצְחִיקָה כָּזוֹ, בְּהֵמָה בְּצוּרַת עוֹף!

– יֵש לִי הָרְשוּת לִהְיוֹת בְּדֵעָה אַחֶרֶת מִזּוֹ – עָנָה בֶּלֶרוֹפוֹן בְּנַחַת.

אַחֲרֵי-כֵן פָּנָה אֶל אִיש-שֵׂיבָה, אֲשֶר עָמַד נִשְעָן



עַל מַטֵּהוּ וְהִקְשִיב קֶשֶב רַב, רֹאשוֹ פָּשוּט לְפָנִים וְיָדוֹ



הָאַחַת עַל אָזְנוֹ, כִּי זֶה עֶשְׂרִים שָנָה הוּא חֵרֵש.

– וּמַה תֹּאמַר אַתָּה, זָקֵן נִכְבָּד? – שָאַל



הַנָּכְרִי – בִּימֵי עֲלוּמֶיךָ, סוֹבֵר אֲנִי, וַדַּאי רָאִיתָ אֶת



הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם.

– הוֹי, עֶלֶם נָכְרִי, זִכְרוֹנִי חַלָּש מְאֹד – עָנָה



הָאִיש הַבָּא בַּיָּמִים – בִּהְיוֹתִי יֶלֶד, אִם זִכְרוֹנִי לֹא



יַטְעֵנִי, רָגִיל הָיִיתִי לְהַאֲמִין, כִּי יֵש סוּס אֲשֶר כָּזֶה,



וְכָמוֹנִי הֶאֱמִינוּ גַם אֲחֵרִים. אַךְ כַּיּוֹם כִּמְעַט לֹא אֵדַע מַה



לַחְשוֹב. אַף אֲנִי חוֹשֵב בִּכְלָל מְעַט עַל הַסּוּס



בַּעַל-הַכְּנָפַיִם. אִם רָאִיתִי בִּזְמַן מִן הַזְּמַנִּים אֶת



הַבִּרְיָה הַזֹּאת, הֲרֵי זֶה הָיָה לִפְנֵי יָמִים רַבִּים, רַבִּים



מְאֹד; וְאִם עָלַי לְהַגִּיד אֶת הָאֱמֶת, אֲנִי מְפַקְפֵּק אִם רְאִיתִיו



אוֹ לֹא. אָמְנָם בְּאַחַד הַיָּמִים, בִּהְיוֹתִי עוֹד נַעַר כִּמְעַט,



זְכוּרַנִי כִּי רָאִיתִי שַעֲטַת פְּרָסוֹת מִסָּבִיב לִשְׂפַת



הַמַּעְיָן. אוּלַי פֶּגַסּוּס הוּא שֶעָשָׂה אֶת סִימָנֵי הַפְּרָסוֹת



הָאֵלֶּה, וְאוּלַי הָיָה זֶה סוּס אַחֵר.

– וְאַתְּ, עַלְמָה יָפָה, לֹא רָאִית אוֹתוֹ מִיָּמַיִךְ?



– שָאַל בֶּלֶרוֹפוֹן אֶת הַנַּעֲרָה, אֲשֶר בְּעֵת דַבְּרוֹ עָמְדָה



וְכַדָּהּ עַל רֹאשָהּ – אִם יֵש מִי שֶרָאָה אֶת פֶּגַסּוּס, אַתְּ הִיא



בְּוַדַּאי, כִּי עַל כֵּן לָךְ עֵינַיִם בְּהִירוֹת מְאֹד.

– פַּעַם אַחַת חָשַבְתִּי כִּי רְאִיתִיו – עָנְתָה



הַנַּעֲרָה, חִיּוּךְ עַל שְׂפָתֶיהָ וְאֹדֶם בִּלְחָיֶיהָ – פֶּגַסּוּס



הָיָה זֶה אוֹ עוֹף גָדוֹל וְלָבָן בִּמְרוֹם הָאֲוִיר. וּפַעַם אַחֶרֶת,



בְּבוֹאִי אֶל הַמַּעְיָן עִם כַּדִּי, שָמַעְתִּי קוֹל צְנִיפָה. הָהּ,



זֶה הָיָה קוֹל עָרֵב וְצוֹהֵל! לִבִּי נִתַּר בְּקִרְבִּי מִתַּעֲנוּג



לַקּוֹל הַזֶּה. אוּלָם גַם הֶחֱרִיד אוֹתִי, עַד כִּי בָּרַחְתִּי



הַבַּיְתָה וְלֹא מִלֵּאתִי כַּדִּי מַיִם.

– אָכֵן, חֲבַל מְאֹד! – קָרָא בֶּלֶרוֹפוֹן.

וְהוּא פָּנָה אֶל הַיֶּלֶד, אֲשֶר הִזְכַּרְתִּיו



בְּרֵאשִית סִפּוּרִי, וְהוּא נָעַץ עֵינָיו בַּדּוֹבֵר בּוֹ, כְּדֶרֶךְ



הַיְלָדִים לְהַבִּיט בִּפְנֵי אִיש זָר, וּפִיו הַוָּרֹד הָיָה



פָּעוּר.

– וְאַתָּה, קְטִינָא – קָרָא בֶּלֶרוֹפוֹן, בְּמָשְכוֹ



בִּצְחוֹק אֶחָד מִתַּלְתַּלָּיו – סוֹבֵר אֲנִי, רָאֹה רָאִיתָ פְּעָמִים



רַבּוֹת אֶת הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם.

– כֵּן רְאִיתִיו – עָנָה הַיֶּלֶד מִיָּד – רָאִיתִי אוֹתוֹ אֶתְמוֹל וְכַמָּה פְּעָמִים לִפְנֵי כֵן.

– בָּחוּר הָגוּן אַתָּה! – קָרָא בֶּלֶרוֹפוֹן,



בְּמָשְכוֹ אֶת הַיֶּלֶד אֵלָיו – בּוֹאָה, סַפֶּר-נָא לִי כָּל אֲשֶר



יָדַעְתָּ עָלָיו.

– בְּרָצוֹן – עָנָה הַיֶּלֶד – אֲנִי בָּא הֵנָּה



לְהָשִיט סִירוֹת קְטַנּוֹת עַל פְּנֵי הַנַּחַל וְלֶאֱסֹף חַלּוּקֵי



אֲבָנִים בַּבְּרֵכָה. וּפְעָמִים, כְּשֶאֲנִי מִסְתַּכֵּל בְּתוֹךְ



הַמַּיִם, אֲנִי רוֹאֶה בְּבוּאָה שֶל סוּס בַּעַל-כְּנָפַיִם בִּדְמוּת



הָרָקִיעַ אֲשֶר שָם. אֲנִי רוֹצֶה כִּי יֵרֵד אֵלַי וְיִקָּחֵנִי עַל



גַבּוֹ וְיִתְּנֵנִי לִרְכֹּב עָלָיו וְלַעֲלוֹת עַד הַיָּרֵחַ. אוּלָם



כַּאֲשֶר אֲנִי מַרְבֶּה לְהִסְתַּכֵּל בּוֹ, הוּא גָז וְנֶעְלָם



מֵעֵינַי.

וּבֶלֶרוֹפוֹן נָתַן אֵמוּן בַּיֶּלֶד, אֲשֶר רָאָה אֶת



דְמוּתוֹ שֶל פֶּגַסּוּס בַּמַּיִם וּבַנַּעֲרָה אֲשֶר שָמְעָה אֶת



צַהֲלָתוֹ הָעֲרֵבָה, וְלֹא בָּאִיש הַזָּקֵן, אֲשֶר שָכַח אֶת הַדְּבָרִים



הַיָּפִים מִימֵי נְעוּרָיו.

וְעַל כֵּן הָיָה מְשוֹטֵט מִסָּבִיב לְמַעְיַן פִּירֵנֵי



בְּמֶשֶךְ יָמִים רַבִּים אַחֲרֵי הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה. הוּא עָמַד בְּלִי



הֶרֶף עַל הַמִּשְמָר וְהִבִּיט לְמַעְלָה אֶל הַשָּמַיִם וּלְמַטָּה אֶל



הַמַּיִם, וְלֹא חָדַל מִקַּוּוֹת, כִּי רָאֹה יִרְאֶה אוֹ אֶת בְּבוּאָתוֹ



שֶל הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם אוֹ אֶת הַסּוּס הַנִּפְלָא עַצְמוֹ. הוּא



הֶחֱזִיק בְּיָדוֹ מוּכָן אֶת הָרֶסֶן עִם הָאֲבָנִים הַטּוֹבוֹת



הַנּוֹצְצוֹת וְהָעַקְרָב שֶל זָהָב. אַנְשֵי הַכְּפָרִים, אֲשֶר גָּרוּ



בַּסְבִיבָה הַהִיא וְהָיוּ נוֹהֲגִים אֶת בְּהֶמְתָּם אֶל הַמַּעְיָן



לִשְתּוֹת, הָיוּ מְלַגְלְגִים לְעִתִּים קְרוֹבוֹת עַל בֶּלֶרוֹפוֹן



הַמִּסְכֵּן, וּפְעָמִים שֶהָיוּ שָׂמִים עָלָיו אַשְמָה קָשָה. הֵם הָיוּ



אוֹמְרִים כִּי בָּחוּר בַּעַל גוּף בָּרִיא כָּמוֹהוּ צָרִיךְ הָיָה



לִמְצֹא לוֹ עֲסָקִים נָאִים יוֹתֵר מֵאֲשֶר לְבַזְבֵּז זְמַנּוֹ עַל



חִפּוּשִׂים שֶל שְטוּת כָּאֵלֶּה. הֵם הִצִּיעוּ לִמְכֹּר לוֹ סוּס, אִם



רְצוֹנוֹ בְּסוּס, וְכַאֲשֶר סֵרַב בֶּלֶרוֹפוֹן לִקְנוֹת, נִסּוּ



לַעֲשׂוֹת עִמּוֹ סְחוֹרָה בָּרֶסֶן הַנָּאֶה שֶבְּיָדוֹ.

אַף יַלְדֵי הַכְּפָרִים חָשְבוּ אוֹתוֹ לְשוֹטֶה גָדוֹל,



עַד כִּי רְגִילִים הָיוּ לְלַגְלֵג עָלָיו וּלְהִתְקַלֵּס בּוֹ, וְהָיוּ



גַסִּים כָּל-כָּךְ עַד אֲשֶר לֹא שָׂמוּ לֵב, כִּי בֶּלֶרוֹפוֹן רוֹאֶה



וְשוֹמֵעַ הַכֹּל. פִּרְחָח קָטָן אֶחָד, לְמָשָל, הָיָה מִתְחַפֵּשׂ



כְּפֶגַסּוּס וּמְכַרְכֵּר כָּל מִינֵי כִּרְכּוּרִים מְשֻנִּים כְּמוֹ



דֶרֶךְ מְעוּפוֹ, וּבָהּ בַּשָּעָה הָיָה אֶחָד מֵחֲבֵרָיו



בְּבֵית-הַסֵּפֶר רָץ אַחֲרָיו וְאוֹחֵז בְּיָדוֹ מִקְלַעַת אַגְמוֹנִים,



כְּאִלּוּ הוּא הָרֶסֶן הַמְקֻשָּט שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן. אוּלָם הַיֶּלֶד



הֶעָדִין, אֲשֶר רָאָה אֶת דְמוּת פֶּגַסּוּס בַּמַּיִם, גָרַם לַנָּכְרִי



הַצָּעִיר עֹנֶג רַב מִן הַצַּעַר שֶגָּרְמוּ לוֹ כָּל הַנְּעָרִים



הַמְכֹעָרִים. הַבָּחוּר הַקָּטָן וְהַיָּקָר הַזֶּה הָיָה בִּשְעוֹת



הַפְּנַאי יוֹשֵב עַל יָדוֹ, וּבְלִי דַבֵּר דָבָר הָיָה מַבִּיט לְמַטָּה



אֶל הַמַּעְיָן וְנוֹשֵא עֵינָיו מוּל הַשָָּמַיִם בֶּאֱמוּנָה תְמִימה



כָּזוֹ, עַד כִּי מִן הַנִּמְנָע הָיָה לְבֶלֶרוֹפוֹן שֶלֹּא



לְהִתְעוֹדֵד.

וְעַתָּה אוּלַי רְצוֹנְכֶם שֶאֲסַפֵּר לָכֶם בְּשֶלְמָה



קִבֵּל בֶּלֶרוֹפוֹן עַל עַצְמוֹ לִתְפֹּשׂ אֶת הַסּוּס



בַּעַל-הַכְּנָפַיִם? הָבָה אֶשְתַּמֵּש בִּשְעַת-כֹּשֶר יָפָה לְסַפֵּר



לָכֶם זֹאת, שָעָה זוֹ שֶהוּא יוֹשֵב וּמְחַכֶּה לְהוֹפָעָתוֹ שֶל



פֶּגַסּוּס.

אִם אָבוֹא לְסַפֵּר לָכֶם אֶת כָּל הַהַרְפַּתְקָאוֹת



הַקּוֹדְמוֹת שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן, יַאַרְכוּ הַדְּבָרִים וְיִהְיוּ לְסִפּוּר



אָרֹךְ מְאֹד. דַי לִי אִם אַגִּיד, כִּי בִּמְדִינָה אַחַת בְּאַסְיָה



נִגְלְתָה מִפְלֶצֶת אֲיֻמָּה וּשְמָהּ חִימֵרָה וְהִיא הֵבִיאָה עַל



הָאָרֶץ אֲסוֹנוֹת וּפְגָעִים הַרְבֵּה יוֹתֵר מִמָּה שֶאֶפְשָר לְסַפֵּר



מִן הַבֹּקֶר וְעַד הָעֶרֶב. לְפִי הַיְדִיעוֹת הַנְּכוֹנוֹת בְּיוֹתֵר



שֶעָלָה בְּיָדִי לְקַבֵּל, הָיְתָה חִימֵרָה זוֹ כִּמְעַט, אִם לֹא



בְּהֶחְלֵט, הַבִּרְיָה הַמְּאוּסָה וְהָאַרְסִית בְּיוֹתֵר, הַזָּרָה



וְהַמּוּזָרָה בְּיוֹתֵר, הַקָּשָה בְּיוֹתֵר לְהִלָּחֵם עִמָּהּ



וּלְהִמָּלֵט מִפָּנֶיהָ, אֲשֶר לֹא הָיָה כָּמוֹהָ מֵעוֹלָם עַל פְּנֵי



הָאֲדָמָה. זָנָב הָיָה לָהּ כְּמוֹ לְנָחָש-בָּרִיחַ, גוּפָהּ הָיָה



כְּמוֹ שֶל אֵינִי-יוֹדֵעַ-מָה, וְלָהּ שְלֹשָה רָאשִים נִבְדָלִים, אֶחָד



שֶל אַרְיֵה, הַשֵּנִי שֶל תַּיִש וְהַשְּׁלִישִי שֶל פֶּתֶן, וְרוּחַ



לוֹהֶטֶת שֶל אֵש לֶהָבָה הָיְתָה יוֹצֵאת מִכָּל אֶחָד מִשְּלֹשֶת



הַפִּיּוֹת. בִּהְיוֹתָהּ מִפְלֶצֶת אַרְצִית, סָפֵק הוּא אִם הָיוּ לָהּ



כְּנָפַיִם לָעוּף, אַךְ גַם בְּלִי כְּנָפַיִם הִיא רָצָה כְּתַיִש



וְכַאֲרִי וְהִתְפַּתְּלָה כְּנָחָש, וְכָךְ הִתְחַכְּמָה לִקְנוֹת לָהּ



מְהִירוּת רַבָּה כְּמוֹ כָּל הַשְּלֹשָה יַחְדָו.

הוֹי, מָה רַבּוּ הַצָּרוֹת וְהַפְּגָעִים וְהָאֲסוֹנוֹת



שֶהֵמִיט הַיְצִיר הַמְתֹעָב הַזֶּה. בִּנְשִימָתָהּ הַלּוֹהֶטֶת שָלְחָה



אֵש בְּיַעַר אוֹ הִבְעִירָה שְׂדֵה תְבוּאוֹת אוֹ שָָׂרְפָה כְּפָר עַל



כָּל גְדֵרָיו וּבָתָּיו. הִיא הָפְכָה לִשְמָמָה אֶת כָּל הָאָרֶץ



מִסָּבִיב וּרְגִילָה הָיְתָה לֶאֱכֹל חַיִּים אָדָם וּבְהֵמָה וּלְבַשֵּל



אוֹתָם אַחֲרֵי-כֵן בַּתַּנּוּר הַבּוֹעֵר שֶל קֵיבָתָהּ. יִשְמְרֵנוּ



הָאֵל, יְלָדִים קְטַנִּים! אֲנִי תִקְוָה, כִּי לֹא אַתֶּם וְלֹא אֲנִי



לֹא יִקְרֵנוּ אָסוֹן לְהִפָּגֵש עִם הַחִימֵרָה.

וּבָעֵת אֲשֶר הַחַיָּה הַשְּׂנוּאָה (אִם יָאֶה הַשֵּם



חַיָּה לְמִפְלֶצֶת כָּזוֹ) עָשְׂתָה אֶת כָּל הַמַּעֲשִׂים הַנּוֹרָאִים



הָאֵלֶּה, קָרָה הַמִּקְרֶה אֲשֶר בֶּלֶרוֹפוֹן בָּא אֶל חֵלֶק הָעוֹלָם



הַהוּא לְהִתְאָרֵחַ בְּבֵית הַמֶּלֶךְ. שֵם הַמֶּלֶךְ הָיָה יוֹבַּטֶס



וְשֵם אֶרֶץ מַמְלַכְתּוֹ לִיקִיָּה. וּבֶלֶרוֹפוֹן הָיָה אַחַד



הַבַּחוּרִים הַגִּבּוֹרִים בָּעוֹלָם וְאַדִּיר הָיָה חֶפְצוֹ לַעֲשׂוֹת



מַעֲשֵׂי גְבוּרָה וָחֶסֶד כָּאֵלֶּה, אֲשֶר בָּהֶם יִקְנֶה לוֹ שֵם עוֹלָם



וּבְנֵי-הָאָדָם יֹאהֲבוּ אוֹתוֹ. בַּיָּמִים הָהֵם הָיְתָה הַדֶּרֶךְ



הָאַחַת לְאִיש צָעִיר לַעֲשׂוֹת לוֹ שֵם: לָצֵאת לְמִלְחָמוֹת אוֹ



בְּאוֹיְבֵי אַרְצוֹ אוֹ בַּעֲנָקִים רְשָעִים אוֹ בִּדְרַקּוֹנִים



מַרְגִיזִים אוֹ בְּחַיּוֹת טוֹרְפוֹת, אִם לֹא מָצָא דְבָרִים מְסֻכָּנִים



יוֹתֵר לְהִתְנַגֵּש בָּהֶם. וְהַמֶּלֶךְ יוֹבַּטֶס, בִּרְאוֹתוֹ אֶת אֹמֶץ



רוּחוֹ שֶל אוֹרְחוֹ הַצָּעִיר, הִצִּיעַ לְפָנָיו לָצֵאת וּלְהִלָּחֵם



בַּחִימֵרָה, אֲשֶר כָּל אִיש אַחֵר יָרֵא מִפָּנֶיהָ, וְאִם לֹא יָמִיתוּ



אוֹתָהּ בִּמְהֵרָה, תַּהֲפֹךְ אֶת אֶרֶץ לִיקִיָּה לְמִדְבַּר צִיָּה.



בֶּלֶרוֹפוֹן לֹא הִסֵּס אַף רֶגַע וְאָמַר לַמֶּלֶךְ, כִּי הוּא יַהֲרֹג



את הַחִימֵרָה הָאֲיֻמָּה, אוֹ כִּי יֹאבַד בְּנִסְיוֹנוֹ זֶה.

אוּלָם, קֹדֶם-כֹּל, בִּהְיוֹת הַמִּפְלֶצֶת זְהִירָה



וּמְהִירָה בְּמִדָּה רַבָּה, הֵשִיב הַגִּבּוֹר אֶל לִבּוֹ, כִּי לְעוֹלָם



לֹא יִנְחַל נִצָּחוֹן בְּצֵאתוֹ לַמִּלְחָמָה בְּרֶגֶל. הַתַּחְבּוּלָה



הַנְּבוֹנָה בְּיוֹתֵר שֶעָלָיו לֶאֱחֹז בָּהּ הִיא: לְבַקֵּש אֶת הַסּוּס



הַמָּהִיר וְהַשּׁוֹטֵף בִּמְרוּצָתוֹ בְּכָל מָקוֹם שֶיֵּש לִמְצֹא



אוֹתוֹ. וּכְלוּם יֵש סוּס אַחֵר בְּכָל הָעוֹלָם, שֶהוּא קַל וּמָהִיר אַף



לְמֶחֱצָה מִסּוּס-הַפֶּלֶא פֶּגַסּוּס, שֶיֵש לוֹ גַם רַגְלַיִם וְגַם



כְּנָפַיִם, וְכֹחוֹ בָּאֲוִיר עוֹד רַב יוֹתֵר מֵאֲשֶר עַל פְּנֵי



הָאָרֶץ? אָמְנָם יֵש הַרְבֵּה אֲנָשִים, הַכּוֹפְרִים בִּמְצִיאוּת סוּס



בַּעַל-כְּנָפַיִם כָּזֶה וְאוֹמְרִים, כִּי הַסִּפּוּרִים עָלָיו אֵינָם



אֶלָּא דִבְרֵי פִּיוּט וּבְדוּתָה. אוּלָם, אַף אִם לְפֶלֶא יֵחָשֵב



הַדָּבָר, בֶּלֶרוֹפוֹן הֶאֱמִין בֶּאֱמוּנָה שְלֵמָה, כִּי פֶּגַסּוּס



הוּא סוּס מַמָּש, וְהוּא קִוָּה, כִּי הוּא עַצְמוֹ יִהְיֶה בַּר-מַזָּל



וְיִמְצָא אוֹתוֹ; וְאִם רַק יַעֲלֶה בְּיָדוֹ לִרְכֹּב עַל גַבּוֹ,



יַצְלִיחַ לְהִלָּחֵם בַּחִימֵרָה עַל הַצַּד הַיּוֹתֵר טוֹב.

וְזוֹ הָיְתָה הַמַּטָרָה, אֲשֶר בִּגְלָלָהּ נָדַד



מִלִּיקִיָּה לְאֶרֶץ יָוָן וְהֵבִיא בְּיָדוֹ אֶת הָרֶסֶן הַמְקֻשָּט



לְהַפְלִיא. זֶה הָיָה רֶסֶן אֲשֶר קֶסֶם בּוֹ. אִם רַק יַעֲלֶה בְּיָדוֹ



לָשִׂים אֶת הָעַקְרָב הֶעָשׂוּי זָהָב בְּפִיו שֶל פֶּגַסּוּס, יִכָּנַע



הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם וִיקַבֵּל עָלָיו מָרוּתוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן



וְיָטוּס עִמּוֹ לְכָל מָקוֹם אֲשֶר יִבְחַר לְהַטּוֹתוֹ.

אָכֵן, הָיוּ יָמִים קָשִים וִיגֵעִים מְאֹד בִּזְמַן



שֶבֶּלֶרוֹפוֹן חִכָּה וְחִכָּה לְפֶגַסּוּס מִתּוֹךְ תִּקְוָה, כִּי בּוֹא



יָבוֹא לִשְתּוֹת מִמַּעְיַן פִּירֵנֵי. הוּא חָשַש, כִּי הַמֶּלֶךְ



יוֹבַּטֶס יַחְשֹׁב בְּלִבּוֹ, כִּי בּוֹרֵחַ הוּא מִפְּנֵי הַחִימֵרָה.



אַף גָרְמָה לוֹ צַעַר הַמַּחֲשָבָה, מָה רַבּוּ הַצָּרוֹת וְהַפְּגָעִים



שֶמְּבִיאָה הַמִּפְלֶצֶת בּוֹ בַּזְּמַן שֶהוּא, הַגִּבּוֹר, תַּחַת



לְהִלָּחֵם בָּהּ, אָנוּס לָשֶבֶת בָּטֵל וּלְהִתְבּוֹנֵן אֶל הַמַּיִם



הַצְּלוּלִים שֶל פִּירֵנֵי הַמְפַכִּים וְנוֹזְלִים עַל הַחוֹף הַנּוֹצֵץ.



וּבַאֲשֶר בָּא פֶּגַסּוּס אֶל הַמָּקוֹם הַזֶּה לְעִתִּים כֹּה רְחוֹקוֹת



בַּשָּנִים הָאַחֲרוֹנוֹת, פָּחַד בֶּלֶרוֹפוֹן, כִּי הוּא יַזְקִין וְכֹחַ



לֹא יִהְיֶה עוֹד בִּזְרוֹעוֹ וְעֹז לֹא יִהְיֶה עוֹד בְּלִבּוֹ כַּאֲשֶר



יוֹפִיעַ לְפָנָיו הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם. הָהּ, מָה רַב הַשִּעְמוּם



בְּיָמִים הָעוֹבְרִים לְבַטָּלָה, בִּזְמַן שֶאִיש צָעִיר וְרַב-פְּעָלִים



שוֹאֵף לַעֲשׂוֹת חֶלְקוֹ בַּחַיִּים וְלֶאֱסֹף אֶת הַיְבוּל שֶל שְמוֹ



הַטּוֹב! כַּמָּה קָשֶה הַלֶּקַח אֲשֶר נִלְמַד לְחַכּוֹת. קְצָרִים הֵם



חַיֵּינוּ, וּמָה רַבִּים הַיָּמִים שֶיֵּש לְבַזְבֵּז עַל הַלֶּקַח הַזֶּה



בִּלְבָד!

טוֹב וְנָעִים הָיָה לוֹ לְבֶלֶרוֹפוֹן, כִּי הַיֶּלֶד



הֶעָדִין נַעֲשָׂה כָּרוּךְ אַחֲרָיו וְלֹא עָיֵף וְלֹא יָגַע מִשֶּבֶת



בְּחֶבְרָתוֹ. כָּל יוֹם וָיוֹם נָתַן הַיֶּלֶד בְּלִבּוֹ תִּקְוָה חֲדָשָה



בִּמְקוֹם הַתִּקְוָה שֶנִּכְזְבָה בְּיוֹם אֶתְמוֹל.

– בֶּלֶרוֹפוֹן הַיָּקָר – הָיָה קוֹרֵא הַיֶּלֶד,



בְּנָשְׂאוֹ עֵינָיו אֶל פָּנָיו – אֲנִי חוֹשֵב, כִּי הַיּוֹם נִרְאֶה אֶת



פֶּגַּסּוּס.

וּלְבַסּוֹף, לוּלֵא הָאֱמוּנָה הַשְּלֵמָה שֶל הַנַּעַר



הַקָּטָן, הָיָה בֶּלֶרוֹפוֹן עוֹזֵב כָּל תִּקְוָתוֹ וְהָיָה שָב



לְלִיקִיָּה וְהָיָה עוֹשֶׂה כָּל מַה שֶֹבְּכֹחוֹ לַהֲרֹג אֶת הַחִימֵרָה



בְּלִי עֶזְרָתוֹ שֶל הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם. וּבְמִקְרֶה זֶה הָיָה



בֶּלֶרוֹפוֹן נִכְוֶה סוֹף סוֹף מִנְּשִימָתָהּ הַלּוֹהֶטֶת שֶל אוֹתָהּ



בִּרְיָה, וְקָרוֹב לְוַדַּאי שֶהָיָה נִדְרָס וְנִשְׂרָף עַל יָדָהּ. אַל



לוֹ לְשוּם אִיש לְנַסּוֹת לַעֲרֹךְ מִלְחָמָה בְּחִימֵרָה שֶנּוֹלְדָה



בָּאֲדָמָה, אִם לֹא יוּכַל תְּחִלָּה לִרְכֹּב עַל גַבּוֹ שֶל סוּס



פּוֹרֵחַ בָּאֲוִיר!

בֹּקֶר אֶחָד קָרָא הַיֶּלֶד אֶל בֶּלֶרוֹפוֹן בְּיֶתֶר תִּקְוָה מֵאֲשֶר בְּכָל יוֹם:

– יַקִּירִי, יַקִּירִי בֶּלֶרוֹפוֹן, אֵינֶנִּי יוֹדֵעַ



עַל מָה, אַךְ לִבִּי אוֹמֵר לִי, כִּי הַיּוֹם אֶל נָכוֹן נִרְאֶה אֶת



פֶּגַסּוּס.

וְכָל הַיּוֹם הַהוּא לֹא זָזָה יָדוֹ מִתּוֹךְ יָדוֹ שֶל



בֶּלֶרוֹפוֹן, יַחְדָו אָכְלוּ אֶת פְּרוּסַת הַלֶּחֶם וְיַחְדָו שָתוּ



מִמֵּי הַמַּעְיָן. בַּצָּהֳרַיִם יָשְבוּ שְנֵיהֶם יַחְדָו וּבֶלֶרוֹפוֹן



שָׂם זְרוֹעוֹ לְחַבֵּק אֶת הַיֶּלֶד, אַף הוּא נָתַן כַּף יָדוֹ



הַקְּטַנָּה לְתוֹךְ יָדוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן. הַגִּבּוֹר שָקַע



בְּהִרְהוּרָיו וּמִתּוֹךְ בַּטָּלָה נָתַן עֵינָיו בְּגִזְעֵי



הָאַלּוֹנִים, שֶהֵטִילוּ צֵל עַל הַמַּעְיָן, וּבַגְּפָנִים שֶטִפְּסוּ



וְעָלוּ בֵּין עַנְפֵיהֶם. אוּלָם הַיֶּלֶד הֶעָדִין הִסְתַּכֵּל לְמַטָּה



בְּמֵי הַמַּעְיָן; לִבּוֹ הָיָה מָלֵא צַעַר בְּשֶל בֶּלֶרוֹפוֹן, אוּלַי



תִּכָּזֵב הַתִּקְוָה שֶל הַיּוֹם, כַּאֲשֶר נִכְזְבוּ הַרְבֵּה תִקְווֹת



שֶל הַיָּמִים שֶקָּדְמוּ, וּשְתַּיִם אוֹ שָלֹש דְמָעוֹת נָטְפוּ



וְהִתְגַלְגְלוּ חֶרֶש מֵעֵינָיו וְהִתְעָרְבוּ עִם שֶהָיָה, לְפִי



הָאַגָּדָה, מְקוֹם הַדְּמָעוֹת שֶל פִּירֵנֵי, אֲשֶר שָפְכָה עַל מוֹת



יְלָדֶיהָ.

אוּלָם בָּרֶגַע שֶחָשַב עַל כָּךְ פָּחוֹת מִכֹּל,



הִרְגִיש בֶּלֶרוֹפוֹן מַגַּע יָדוֹ הַקְּטַנָּה שֶל הַיֶּלֶד וְשָמַע קוֹל



רַךְ, כִּמְעַט לַחַש לְלֹא נְשִימָה:

– הַבִּיטָה שָמָּה, בֶּלֶרוֹפוֹן יַקִּירִי! הִנֵּה דְמוּת בַּמַּיִם.

הָאִיש הַצָּעִיר הִבִּיט לְמַטָּה אֶל הָרְאִי הָרוֹטֵט



שֶל הַמַּעְיָן וְרָאָה מֵעֵין בְּבוּאָה שֶל צִפּוֹר, שֶנִרְאֲתָה



מְעוֹפֶפֶת בְּגֹבַהּ רַב בָּאֲוִיר וְזֹהַר שֶל קֶרֶן-שֶמֶש עַל



כְּנָפֶיהָ-כֶּסֶף הַצְּחוֹרוֹת כַּשֶּלֶג.

– עוֹף-תִּפְאֶרֶת הוּא זֶה! – קָרָא – וְכַמָּה גָדוֹל מַרְאֵהוּ, אַף כִּי הוּא מְרַחֵף בַּמָּרוֹם מֵעַל לָעֲנָנִים!

– הַדָּבָר מַרְעִיד אֶת נַפְשִי! – לָחַש הַיֶּלֶד –



אֲנִי מְפַחֵד לְהַבִּיט אֶל הָאֲוִיר. יָפֶה הַמַּרְאֶה לְהַפְלִיא,



וּבְכָל זֹאת אֲנִי מַרְהִיב עֹז לְהַבִּיט רַק אֶל בְּבוּאָתוֹ בַּמַּיִם.



בֶּלֶרוֹפוֹן יַקִּירִי, הַאֵין אַתָּה רוֹאֶה, כִּי אֵין זֶה עוֹף? זֶה



הוּא הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם פֶּגַסּוּס.

לִבּוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן הִתְחִיל דוֹפֵק. הוּא הִבִּיט



בְּעֹז לְמַעְלָה, אַךְ לֹא יָכֹל לִרְאוֹת אֶת הַבִּרְיָה



בַּעֲלַת-הַכְּנָפַיִם, אִם עוֹף אוֹ סוּס, כִּי בָּרֶגַע הַזֶּה שָקַע



בַּמַּעֲמַקִּים הָרַכִּים שֶל עֲנַן קַיִץ. אוּלָם כַּעֲבֹר רֶגַע



וְהִנֵּה שָב וְהוֹפִיעַ הַמַּרְאֶה, בַּהֲגִיחוֹ מִתּוֹךְ הֶעָנָן



וּבְרִדְתּוֹ בְּקַלּוּת לְמַטָּה, אַף כִּי הָיָה עוֹד מֶרְחָק רַב



בֵּינוֹ וּבֵין הָאָרֶץ. בֶּלֶרוֹפוֹן חָטַף אֶת הַיֶּלֶד בִּזְרוֹעוֹתָיו



וְנִרְתַּע עִמּוֹ לְאָחוֹר, עַד כִּי נֶחְבְּאוּ שְנֵיהֶם בֵּין



הַשִּׂיחִים הַסְּבוּכִים, אֲשֶר צָמְחוּ מִסָּבִיב לַמַּעְיָן. הוּא לֹא



פָּחַד מִפְּנֵי צָרָה כָּל שֶהִיא, אַךְ יָרֵא, פֶּן פֶּגַסּוּס



בִּרְאוֹתוֹ אוֹתָם, יִבְרַח הַרְחֵק מֵהֶם וְיֵרֵד עַל שִׂיא הַר שֶאֵין



לָגֶשֶת אֵלָיו. כִּי אָמְנָם זֶה הָיָה הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם.



אַחֲרֵי אֲשֶר חִכּוּ לוֹ יָמִים רַבִּים, הִנֵּה הוּא בָּא לִשְבֹּר



צִמְאוֹנוֹ בְּמֵי מַעְיַן פִּירֵנֵי.

הַפֶּלֶא הָאֲוִירִי הָלַךְ וְקָרַב יוֹתֵר וְיוֹתֵר, עָג



עוּגוֹת רְחָבוֹת, כַּאֲשֶר תַּעֲשֶׂה הַיּוֹנָה בִּנְטוֹתָהּ לָרֶדֶת



אַרְצָה. פֶּגַסּוּס יָרַד בְּחוּגִים רְחָבִים, שֶהָלְכוּ וְצָרוּ



בְּמִדָּה שֶהִתְקָרֵב לְאַט לְאַט אֶל הָאֲדָמָה. כְּכָל אֲשֶר קָרַב



הַמַּבָּט אֵלָיו, כֵּן הָלַךְ וְיָפָה מַרְאֵהוּ וְכֵן נִפְלְאָה



תְּנוּפַת כְּנָפָיו-כֶּסֶף. לָאַחֲרוֹנָה צָנַח מִתּוֹךְ לַחַץ קַל, עַד



כִּי כִּמְעַט נָגַע בָּעֵשֶׂב לְיַד הַמַּעְיָן אוֹ טָבַע בְּפַרְסוֹתָיו



רֹשֶם בַּחוֹל אֲשֶר עַל שְׂפָתוֹ, וּבְכָפְפוֹ רֹאשוֹ הַפָּרוּעַ הִתְחִיל



שוֹתֶה. הוּא גָמַע אֶת הַמַּיִם בִּגְנִיחוֹת אֲרֻכּוֹת וּנְעִימוֹת



וּבְהַפְסָקוֹת נוֹחוֹת שֶל הֲנָאָה. אַחֲרֵי-כֵן שָתָה שוּב וְשוּב



וְשוּב. כִּי בְּשוּם מָקוֹם בָּעוֹלָם אוֹ בַּמָּרוֹם בֵּין הָעֲנָנִים



לֹא אָהַב פֶּגַסּוּס אֶת הַמַּיִם, כַּאֲשֶר אָהַב אֶת מֵי פִּירֵנֵי.



וְאַחֲרֵי אֲשֶר שָבַר אֶת צְמָאוֹ, קָטַף בְּפִיו מִן הַצִּיצִים



הַמְּתוּקִים שֶל הַתִּלְתָּן, בְּטַעֲמוֹ רַק מְעַט מֵהֶם. אַךְ לֹא חָשַב



לֶאֱכֹל סְעֻדָּה שְלֵמָה, כִּי הַדֶּשֶא אֲשֶר מִתַּחַת לָעֲנָנִים



בִּמְרוֹם הָהָר הֶלִיקוֹן הָיָה עָרֵב לְחִכּוֹ יוֹתֵר מִן הָעֵשֶׂב



הַפָּשוּט.

אַחֲרֵי אֲשֶר שָתָה כְּאַוַּת נַפְשוֹ וְהוֹאִיל בְּחֵן



וּבְחֶסֶד לִטְעֹם מְעַט מִן הַתִּלְתָּן, הֵחֵל הַסּוּס



בַּעַל-הַכְּנָפַיִם לְדַלֵּג וּלְקַפֵּץ אָנֶה וָאָנָה, כְּדַרְכּוֹ,



מִתּוֹךְ בַּטָּלָה וְשַעֲשוּעִים בִּלְבָד. מֵעוֹלָם לֹא הָיָה יְצִיר



עַלִּיז יוֹתֵר מִטִּבְעוֹ כְּזֶה הַסּוּס פֶּגַסּוּס. וְכָךְ דָץ וְרָץ



בַּדֶּרֶךְ לְשַׂמַּח כָּל עַיִן וָלֵב, בְּנַפְנְפוֹ בִּכְנָפָיו



הַגְּדוֹלוֹת בְּקַלּוּת רַבָּה, כַּאֲשֶׂר תַּעֲשֶׂה צִפּוֹר הַפִּשְתָּה,



וּבְרוּצוֹ רִיצוֹת קְטַנּוֹת חֶצְיוֹ עַל הָאָרֶץ וְחֶצְיוֹ בָּאֲוִיר,



וְאֵינֶנִּי יוֹדֵעַ מַה שֵּם אֶקְרָא לָזֶה, טִיסָה אוֹ דְהִירָה.



בִּזְמַן שֶיְצִיר מְחוֹנָן בְּכִשְרוֹן רַב לָעוּף, יֵש אֲשֶר יִבְחַר



לָרוּץ בְּרַגְלָיו רַק לְשֵם שַעֲשוּעִים; וְכֵן עָשָׂה גַם פֶּגַסּוּס,



אַף כִּי עָלָה לוֹ בְּעָמָל קְצָת לִנְגֹעַ בְּפַרְסוֹתָיו בַּקַּרְקַע.



בֵּין כֹּה וָכֹה וּבֶלֶרוֹפוֹן, אֲשֶר אָחַז בְּיַד הַיֶּלֶד, הֵצִיץ



מִתּוֹךְ הַשִּׂיחִים וְחָשַב בְּלִבּוֹ, כִּי מֵעוֹלָם לֹא הָיָה מַחֲזֶה



יָפֶה כָּזֶה, וּמֵעוֹלָם לֹא הָיוּ עֵינַיִם שֶל סוּס צוֹהֲלוֹת



וְעַלִּיזוֹת כְּעֵינֵי פֶּגַסּוּס. נִרְאֶה הָיָה לוֹ לַגִּבּוֹר, כִּי



חֵטְא הוּא לַחְשוֹב לְרַסֵּן אוֹתוֹ אוֹ לִרְכֹּב עַל גַּבּוֹ.

פַּעַם אוֹ פַּעֲמַיִם עָמַד פֶּגַסּוּס וְהֵרִיחַ אֶת



הָאֲוִיר, זָקַף אֶת אָזְנָיו, טִלְטֵל אֶת רֹאשוֹ וְהִפְנָה אוֹתוֹ לְכָל



עֵבֶר, כְּאִלּוּ חָשַש לְאֵיזֶה אָסוֹן. אַךְ כַּאֲשֶר לֹא רָאָה שוּם



דָבָר וְלֹא שָמַע שוּם צְלִיל, שָב עַד מְהֵרָה לְתַעֲלוּלָיו.

לְבַסּוֹף – לֹא מִפְּנֵי שֶהָיָה עָיֵף, כִּי רַק



מִתּוֹךְ בַּטָּלָה וְהִתְפַּנְקוּת – קִפֵּל פֶּגַסּוּס אֶת כְּנָפָיו



וְרָבַץ עַל הָעֵשֶׂב הַיָּרֹק וְהָרַךְ. אוּלָם בִּהְיוֹתוֹ מָלֵא מְאֹד



חַיֵּי אֲוִיר וְלֹא יָכֹל לִשְהוֹת בִּמְנוּחָה הַרְבֵּה רְגָעִים



רְצוּפִים, הִתְהַפֵּךְ עַד מְהֵרָה עַל גַבּוֹ וְאַרְבַּע רַגְלָיו



הַדַּקוֹת בָּאֲוִיר. מַה נֶּהְדָר הָיָה לִרְאוֹת אֶת הַיְצוּר הַיָּחִיד



וְהַבּוֹדֵד, אֲשֶר לֹא נִבְרָא חָבֵר לוֹ, אַךְ הוּא לֹא הָיָה זָקוּק



לְחָבֵר, וּבִחְיוֹתוֹ מֵאוֹת בַּשָנִים, הָיָה אָשְרוֹ רַב כִּרְבוֹת



הַיּוֹבְלוֹת אֲשֶר עָבְרוּ עָלָיו. כְּכָל אֲשֶר הִרְבָּה לַעֲשׂוֹת



מַעֲשִׂים, שֶסּוּסִים בְּנֵי-תְמוּתָה רְגִילִים לַעֲשׂוֹתָם, כֵּן



נִרְאָה מַרְאֵהוּ פָּחוֹת אַרְצִי וְיוֹתֵר פֶּלִּאי. בֶּלֶרוֹפוֹן



וְהַיֶּלֶד עָצְרוּ אֶת נְשִימָתָם כִּמְעַט, קְצָת מִתּוֹךְ



יִרְאַת-כָּבוֹד וָנַחַת, אוּלָם יוֹתֵר מִזֶּה מִפְּנֵי שֶפָּחֲדוּ, כִּי



תְּנוּעָה כָּל שֶהִיא אוֹ לַחַש קַל שֶבְּקַלִּים יְעוֹרְרוֹ וְיָרִים



אוֹתוֹ חִיש כְּחֵץ מִקֶּשֶת לְמֶרְחַקֵּי תְכֵלֶת הַשָּמַיִם.



לָאַחֲרוֹנָה, כַּאֲשֶר שָׂבַע מֵהִתְגַלְגֵל אָנֶה וָאָנָה, הִפְנָה



פֶּגַסּוּס אֶת רֹאשוֹ וּבַעֲצַלְתַּיִם, כְּדֶרֶךְ כָּל סוּס אַחֵר, שָלַח



אֶת רַגְלָיו הַקִּדְמִיּוֹת, כְּדֵי לָקוּם מֵעַל הָאָרֶץ; וּבֶלֶרוֹפוֹן,



שֶנִּחֵש כִּי הַסּוּס יַעֲשֶׂה כֵּן, עָט פִּתְאֹם מִתּוֹךְ הַשִּׂיחִים



וְקָפַץ עַל גַבּוֹ.







ציור 1.png



כֵּן, הוּא יָשַב עַל גַבּוֹ שֶל הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם.

אוּלָם מַה גְּדוֹלָה הַקְּפִיצָה שֶקָּפַץ פֶּגַסּוּס,



בְּהַרְגִישוֹ בַּפַעַם הָרִאשוֹנָה נֵטֶל בֶּן-אָדָם עַל גַבּוֹ! זוֹ



הָיְתָה קְפִיצָה! לֹא הִסְפִּיק בֶּלֶרוֹפוֹן לִנְשוֹם נְשִימָה וְהוּא



רָאָה אֶת עַצְמוֹ בְּגֹבַהּ חֲמֵש מֵאוֹת רֶגֶל מֵעַל לָאָרֶץ, וְהוּא



עוֹד מִתְרוֹמֵם מַעְלָה מַעְלָה, בְּעוֹד הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם



נוֹשֵם וְנוֹשֵף וְרוֹעֵד מִמָּגוֹר וּמִזַּעַם. הוּא עָלָה מַעְלָה,



מַעְלָה, מַעְלָה, עַד אֲשֶר שָקַע בְּחֵיק עָנָן קַר וְקוֹדֵר, אֲשֶר



לִפְנֵי רֶגַע קָטָן הִבִּיט אֵלָיו בֶּלֶרוֹפוֹן וְרָאָה אוֹתוֹ



בְּדִמְיוֹנוֹ כְּמָקוֹם שֶל תַּעֲנוּג רָב. אַחֲרֵי-כֵן, בַּהֲגִיחוֹ



מִתּוֹךְ עָב הֶעָנָן פָּרַץ פֶּגַסּוּס כְּאֶבֶן-אֵש, כְּאִלּוּ אָמַר



לְנַפֵּץ בְּחִפָּזוֹן אֶת עַצְמוֹ וְאֶת רוֹכְבוֹ אֶל הַסֶּלַע.



אַחֲרֵי-כֵן כִּרְכֵּר כְּאֶלֶף כִּרְכּוּרִים מְשֻנִּים, אְשֶר כְּמוֹהֶם



לֹא עָשָׂה לֹא סוּס וְלֹא צִפּוֹר.

אֵין בְּכֹחִי לְסַפֵּר לָכֶם אַף הַחֲצִי מִמָּה



שֶעָשָׂה. הוּא רִפְרֵף יָשָר לְפָנִים וְלִצְדָדִים וּלְאָחוֹר. הוּא



נִזְקַף וְעָמַד עַל רַגְלָיו הַקִּדְמִיּוֹת כְּלַפֵּי זֵר הָעֲרָפֶל



וְרַגְלָיו הָאֲחוֹרִיּוֹת עַל בְּלִימָה. הוּא זָרַק עֲקֵבָיו לְאָחוֹר



וְאֶת רֹאשוֹ שָׂם בֵּין רַגְלָיו וְאֶת כְּנָפָיו כּוֹנֵן יָשָר לְפָנִים.



בִּהְיוֹתוֹ בְּרוּם שְנֵי מִילִין מֵעַל לָאָרֶץ, קָפַץ קְפִיצָה, קָפוֹץ



וְהִתְהַפֵּךְ, עַד כִּי עִקְּבוֹת בֶּלֶרוֹפוֹן הָיוּ בַּמָּקוֹם



שֶצָּרִיךְ לִהְיוֹת רֹאשוֹ וְהוּא נִרְאָה כְּמַבִּיט אֶל הַשָּמַיִם



לְמַטָּה וְלֹא לְמַעְלָה. הוּא עִקֵּם וְהָפַךְ אֶת רֹאשוֹ, וּבְהַבִּיטוֹ



אֶל פָּנָיו שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן וְעֵינָיו יָרוּ זִקֵּי-אֵש, עָשָׂה



נִסָּיוֹן אָיֹם לִנְשוֹךְ אוֹתוֹ. הוּא נִפְנֵף בִּכְנָפָיו מִתּוֹךְ עֹז



כָּזֶה, עַד כִּי אַחַת מִנּוֹצוֹת-הַכֶּסֶף נָשְרָה, וּבְרַחֲפָהּ מוּל



הָאָרֶץ, הֵרִים אוֹתָה הַיֶּלֶד, אֲשֶר שָׂמַח עָלֶיהָ כָּל יְמֵי חַיָּיו



לְזֵכֶר פֶּגַסּוּס וּבֶלֶרוֹפוֹן.

אוּלָם בֶּלֶרוֹפוֹן (הֲלֹא תָבִינוּ זֹאת מֵעַצְמְכֶם,



כִּי הָיָה רוֹכֵב אַבִּיר וְדוֹהֵר מֵאֵין כָּמוֹהוּ) בִּקֵּש וּמָצָא



שְעַת-כֹּשֶר לְעַצְמוֹ וְסוֹף סוֹף שָׂם בִּמְהִירוּת אֶת



עַקְרַב-הַזָּהָב, אֲשֶר קֶסֶם בּוֹ, בְּפִיו שֶל הַסּוּס



בַּעַל-הַכְּנָפַיִם. אַךְ נַעֲשָׂה הַדָּבָר הַזֶּה, וּפֶגַסּוּס נֶהֱפַךְ



וְהָיָה לְסוּס מְרֻסָּן וּמְצַיֵּת, כְּאִלּוּ כָּל יְמֵי חַיָּיו אָכַל



מִיָּדוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן. אִם אֲגַלֶּה מַה שֶּבְּלִבִּי, אַגִּיד כִּי



צַר לִי כִּמְעַט לִרְאוֹת יְצִיר בֶּן-חוֹרִין כָּזֶה, שֶנַּעֲשָׂה



פִּתְאֹם נִכְנָע כָּל-כָּךְ. וּפֶגַסּוּס, כַּנִּרְאֶה, הִרְגִיש אַף הוּא



בְּדוֹמֶה לָזֶה. הוּא הִבִּיט מִסָּבִיב אֶל בֶּלֶרוֹפוֹן מִתּוֹךְ



דְמָעוֹת בְּעֵינָיו הַיָּפוֹת, תַּחַת אֲשֶר לִפְנֵי רֶגַע קָט הָיוּ



מְזָרוֹת אֵש. אוּלָם כַּאֲשֶר הֶחֱלִיק בֶּלֶרוֹפוֹן בְּיָדוֹ עַל רֹאשוֹ



וְדִבֵּר אֵלָיו בִּקְצָת מָרוּת, אַךְ בְּדִבְרֵי חִבָּה וָרֹךְ, נִרְאָה



מַבָּט אַחֵר בְּעֵינָיו שֶל פֶּגַסּוּס, כִּי הוּא שָׂמַח בְּלִבּוֹ,



אַחֲרֵי מֵאוֹת שָנִים שֶל בְּדִידוּת, לִמְצֹא לוֹ חָבֵר וְאָדוֹן. כָּכָה



יַעֲשׂוּ תָמִיד סוּסִים בַּעֲלֵי-כְּנָפַיִם וְכָל אוֹתָם הַיְצוּרִים



הַפְּרוּעִים וְהַבּוֹדְדִים. אִם עָלָה בְּיָדְךָ לִתְפֹּשׂ אוֹתָם



וּלְהִתְגַבֵּר עֲלֵיהֶם, אֵין דֶרֶךְ בְּטוּחָה מִזֶּה לִזְכּוֹת



בְּאַהֲבָתָם.

בְּעוֹד פֶּגַסּוּס עוֹשֶׂה כָּל מַה שֶּבְּכֹחוֹ לִפְרֹק



מֵעַל גַבּוֹ אֶת בֶּלֶרוֹפוֹן, טָס וְעָבַר מֶרְחָק רַב, וְהֵם הִגִּיעוּ



וְרָאוּ בְּעֵינֵיהֶם הַר רָם וְנִשָּׂא בְּשָעָה שֶעַקְרַב-הַמֶּתֶג הָיָה



בְּפִי הַסּוּס. בֶּלֶרוֹפוֹן כְּבָר רָאָה אֶת הָהָר הַזֶּה לְפָנִים



וְיָדַע כִּי הוּא הֶלִיקוֹן, אֲשֶר עַל שִׂיאוֹ הָיָה מִשְכַּן הַסּוּס



בַּעַל-הַכְּנָפַים. שָמָּה (אַחֲרֵי אֲשֶר הִבִּיט רַכּוֹת בִּפְנֵי



רוֹכְבוֹ, כְּאִלּוּ בִּקֵּש מִמֶּנּוּ רְשוּת) עָף עַתָּה פֶּגַסּוּס,



וּבְצָנְחוֹ חִכָּה בְּאֹרֶךְ-רוּחַ, עַד אֲשֶר יוֹאִיל בֶּלֶרוֹפוֹן



לָרֶדֶת מֵעַל גַבּוֹ. הָאִיש הַצָּעִיר קָפַץ מֵעַל גַב סוּסוֹ, אַךְ הוּא



אָחַז בּוֹ בְּחָזְקָה בְּרִסְנוֹ. אוּלָם בְּפָגְשוֹ אֶת עֵינָיו, נָגְעוּ



עַד לִבּוֹ מַרְאֵה עֲדִינוּתוֹ וְיפִי תָאֳרוֹ וְהַמַּחֲשָבָה עַל חַיֵּי



הַחֵרוּת, שֶחַי בָּהּ לִפְנֵי כֵן פֶּגַסּוּס, עַד כִּי לֹא יָכֹל



לְהַחֲזִיק בּוֹ כְּשָבוּי, אִם הוּא שוֹאֵף בֶּאֱמֶת וּבְתָמִים



לִדְרוֹר.

וּבְשָמְעוֹ לְקוֹל יִצְרוֹ הַטּוֹב, הֵסִיר אֶת רֶסֶן



הַקֶּסֶם מֵעַל רֹאש פֶּגַסּוּס וְהוֹצִיא אֶת עַקְרַב-הַקֶּסֶם



מִפִּיו.

– עָזְבֵנִי, פֶּגַסּוּס! – קָרָא – אוֹ כִּי תַעַזְבֵנִי, אוֹ כִּי תֶאֱהָבֵנִי!

כְּרֶגַע עָלָה הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם וְנֶעְלַם



כִּמְעַט מִן הָעַיִן, בְּהַמְרִיאוֹ לַמָּרוֹם מֵעַל שִׂיא הָהָר



הֶלִיקוֹן. הָיָה זְמַן רַב אַחֲרֵי שְקִיעַת הַחַמָּה וְהִגִּיעָה שְעַת



בֵּין-הָעַרְבַּיִם עַל רֹאש הָהָר וְעֶרֶב אַפְלוּלִית יָרַד עַל כָּל



הָאָרֶץ מִסָּבִיב. אַךְ פֶּגַסּוּס טָס בִּמְרוֹמִים כָּאֵלֶּה, עַד כִּי



הִדְבִּיק אֶת הַיּוֹם הַיּוֹצֵא וְטָבַל בַּזֹּהַר הָעֶלְיוֹן שֶל



הַשֶּמֶש. וּבַעֲלוֹתוֹ מַעְלָה מַעְלָה, הָיָה מַרְאֵהוּ כְּכֶתֶם



בָּהִיר, וְלָאַחֲרוֹנָה לֹא נִרְאָה עוֹד בְּמֶרְחֲבֵי הָרָקִיעַ.



וּבֶלֶרוֹפוֹן חָשַש, שֶמָּא לֹא יוֹסִיף עוֹד לִרְאוֹתוֹ עַד עוֹלָם.



אוּלָם בִּהְיוֹתוֹ שָרוּי בְּצַעַר עַל מַעֲשֵׂה הָאִוֶּלֶת שֶעָשָׂה, שָב



וְהוֹפִיעַ הַכֶּתֶם הַבָּהִיר, וְהוּא הוֹלֵךְ וְקָרֵב אֵלָיו יוֹתֵר



וְיוֹתֵר, עַד אֲשֶר יָרַד לְמַטָּה מִזִּיו הַשֶּמֶש – וְהִנֵּה שָב



פֶּגַסּוּס! אַחֲרֵי הַנִּסָּיוֹן הַזֶּה לֹא הָיָה עוֹד חֲשָש, כִּי



הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם יִבְרַח וְיִמָּלֵט. הוּא וּבֶלֶרוֹפוֹן הָיוּ



לִידִידִים נֶאֱמָנִים וְאָהֲבוּ זֶה אֶת זֶה.

בַּלַּיְלָה הַהוּא שָכְבוּ עַל הָאָרֶץ וְיָשְנוּ



יַחְדָו. וּזְרוֹעוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן עַל צַוָּארוֹ שֶל פֶּגַסּוּס, לֹא



לִשְמִירָה, כִּי אִם מִתּוֹךְ חִבָּה. וְהֵם הֵקִיצוּ כְּאוֹר הַבֹּקֶר



וְאָמְרוּ שָלוֹם זֶה לָזֶה אִיש אִיש כִּלְשוֹנוֹ.

בְּדֶרֶךְ זוֹ עָבְרוּ עַל בֶּלֶרוֹפוֹן וְסוּס-הַפֶּלֶא



יָמִים אֲחָדִים וְהֵם הִכִּירוּ זֶה אֶת זֶה וְאַהֲבָתָם גָדְלָה מִיּוֹם



לְיוֹם. הֵם עָרְכוּ נְסִיעוֹת אֲרֻכּוֹת בָּאֲוִיר, וְיֵש שֶעָלוּ



לִמְרוֹמִים כָּאֵלֶּה, עַד כִּי מַרְאֵה הָאָרֶץ הָיָה בְּעֵינֵיהֶם לֹא



גָדוֹל מִן הַיָּרֵחַ. הֵם עָבְרוּ אֲרָצוֹת רַבּוֹת וְשוֹנוֹת



וְהִפְלִיאוּ אֶת תּוֹשָבֵיהֶן, אֲשֶר חָשְבוּ כִּי הָעֶלֶם הַיָּפֶה עַל



גַבּוֹ שֶל הַסּוּס הַמְעוֹפֵף וַדַּאי יָרַד מִן הַשָּמַיִם. אַלְפֵי



פַּרְסָאוֹת לְיוֹם לֹא הָיוּ בִּשְבִיל פֶּגַסּוּס הַמָּהִיר אֶלָּא



מֶרְחָק קָטָן לַעֲבֹר בּוֹ. בֶּלֶרוֹפוֹן הִתְעַנֵּג עַל חַיִּים אֵלֶּה



וְלֹא שָאַל לְנַפְשוֹ דָבָר טוֹב מֵאֲשֶר לִחְיוֹת תָּמִיד בְּתוֹךְ



אֲוִיר זַךְ בַּמָּרוֹם; כִּי שָם לְמַעְלָה הָיָה תָּמִיד מֶזֶג-אֲוִיר



מָלֵא זִיו, אַף כִּי בָּאֵזוֹר הַשָפָל הָיוּ הַיָּמִים קוֹדְרִים



וּגְשוּמִים. אוּלָם הוּא לֹא יָכֹל לִשְכֹּחַ אֶת אֲשֶר הִבְטִיחַ



לַמֶּלֶךְ יוֹבַּטֶס לַהֲרֹג אֶת הַמִּפְלֶצֶת הָאֲיֻמָּה חִימֵרָה.



וּבְכֵן, אַחֲרֵי אֲשֶר הִתְרַגֵּל יָפֶה לְמַעֲשֵׂי הָרְכִיבָה בָּאֲוִיר



וְלָמַד לְנַהֵל אֶת פֶּגַסּוּס בִּתְנוּעַת יָד קַלָּה וְלִמֵּד אוֹתוֹ



לְצַיֵּת לְקוֹלוֹ, גָמַר בְּלִבּוֹ לְנַסוֹת לָגֶשֶת אֶל מַעֲשֵׂה



הַהַרְפַּתְקָה הַמְסֻכָּנָה.

וּבְכֵן, עִם אוֹר הַבֹּקֶר, אַךְ פָּקַח אֶת עֵינָיו,



צָבַט בְּרֹךְ אֶת אָזְנוֹ שֶל הַסּוּס הַמְעוֹפֵף לְהַעִירוֹ. פֶּגַסּוּס



קָפַץ מִיָּד מֵעַל הָאֲדָמָה וְדָהַר כְּרֶבַע פַּרְסָה לַמָּרוֹם וְעָבַר



בְּשֶטֶף מִסָּבִיב לְרֹאש הָהָר, כְּאוֹמֵר לְהַרְאוֹת כִּי הוּא עֵר



וּמוּכָן לְכָל מַסָּע שֶהוּא. בְּמֶשֶךְ כָּל הַמָּעוּף הַקָּטָן הַזֶּה



הִשְמִיעַ אֲנָקָה בְּקוֹל רָם, חַי וְעָרֵב לָאֹזֶן, וְלָאַחֲרוֹנָה יָרַד



עַל יַד בֶּלֶרוֹפוֹן בְּקַלּוּת רַבָּה, כַּאֲשֶר רְאִיתֶם פַּעַם צִפּוֹר



דְרוֹר מְפַזֶּזֶת עַל עָנָף.

– יָפֶה עָשִׂיתָ, פֶּגַסּוּס חָבִיב. יָפֶה עָשִׂיתָ,



מַרְקִיעַ-שְחָקִים שֶלִּי! – קָרָא בֶּלֶרוֹפוֹן, בְּטָפְחוֹ בְּחִבָּה



עַל צַוְּארֵי הַסּוּס – וְעַתָּה, יְדִידִי הַקַּל וְהַנָּאוֶה, עָלֵינוּ



לְהַפְסִיק אֶת הַצּוֹם. הַיּוֹם אָנוּ יוֹצְאִים לְהִלָּחֵם בַּמִּפְלֶצֶת



הָאֲיֻמָּה.

אַךְ אָכְלוּ סְעֻדַּת הַבֹּקֶר וְשָתוּ מִן הַמַּיִם



הַזַּכִּים שֶל הַמַּעְיָן הַנִּקְרָא בְּשֵם הִפּוֹקְרֵנָה, וּפֶגַסּוּס



שָלַח רֹאשוֹ בִּרְצוֹנוֹ הַטּוֹב, כִּי אֲדוֹנוֹ יָשִׂים עָלָיו אֶת



הָרֶסֶן. אַחֲרֵי-כֵן קָפַץ הַרְבֵּה קְפִיצוֹת נָאוֹת וְכִרְכֵּר



כִּרְכּוּרִים בָּאֲוִיר לְהַרְאוֹת קֹצֶר-רוּחוֹ לָצֵאת לַדֶּרֶךְ.



וְאוֹתָהּ שָעָה חָגַר בֶּלֶרוֹפוֹן אֶת חַרְבּוֹ וְתָלָה אֶת הַצִּנָּה



עַל צַוָּארוֹ וְהֵכִין עַצְמוֹ לַקְּרָב. כַּאֲשֶר הָיָה הַכֹּל מוּכָן,



יָשַב הָרוֹכֵב עַל הַסּוּס, וּכְדַרְכּוֹ בְּלֶכְתּוֹ מַהֲלָךְ רַב, עָלָה



חָמֵש פַּרְסָאוֹת בְּקַו מְאֻנָּךְ, כְּדֵי לִרְאוֹת יָפֶה אָנָה עָלָיו



לְכַוֵּן דַרְכּוֹ. אַחֲרֵי-כֵן הִפְנָה אֶת רֹאשוֹ שֶל פֶּגַסּוּס לְצַד



מִזְרָח וְשָׂם פְּעָמָיו לְדֶרֶךְ לִיקִיָּה. בִּמְעוּפָם הִדְבִּיקוּ



נֶשֶר וְקָרְבוּ אֵלָיו מְאֹד בְּטֶרֶם הִסְפִּיק לִנְטוֹת מִדַּרְכָּם,



עַד כִּי בֶּלֶרוֹפוֹן יָכֹל בְּקַלּוּת לְתָפְשׂוֹ בְּרַגְלוֹ. וְאִם



אָמְנָם טָס בִּמְהִירוּת הָלְאָה, בְּכָל זֹאת הָיְתָה הַשָּעָה לִפְנֵי



צָהֳרַיִם, כַּאֲשֶר רָאוּ עֵינֵיהֶם אֶת הֶהָרִים הָרָמִים שֶל לִיקִיָּה



עִם הַבְּקָעוֹת הָעֲמֻקּוֹת וְהַנִּפְתָּלוֹת. אִם נְכוֹנִים הַדְּבָרִים



שֶאָמְרוּ לְבֶלֶרוֹפוֹן, הִנֵּה בְּאַחַת מִן הַבְּקָעוֹת הַקּוֹדְרוֹת



הָאֵלֶּה שָׂמָה מִשְכָּנָהּ הַמִּפְלֶצֶת הַנִּתְעָבָה.

בִּהְיוֹתָם כֹּה קְרוֹבִים אֶל קֵץ מַסָּעָם, יָרְדוּ



לְאַט לְאַט הַסּוּס הַמְעוֹפֵף וְרוֹכְבוֹ, וְהֵם הִשְתַּמְּשוּ



בָּעֲנָנִים אֲשֶר רִחֲפוּ עַל רָאשֵי הָהָר, כְּדֵי לְהַסְתִּיר אֶת



עַצְמָם. בְּרַפְרְפוֹ עַל הַשֶּטַח הָעֶלְיוֹן שֶל עָנָן וּבַהֲצִיצוֹ



מֵעַל שְׂפָתוֹ, רָאָה בֶּלֶרוֹפוֹן רְאִיָּה יָפָה אֶת הַחֵלֶק הַהֲרָרִי



שֶל לִיקִיָּה וְיָכֹל לְהַבִּיט בְּבַת-אַחַת אֶל כָּל הָעֲמָקִים



הַקּוֹדְרִים. עִם רְאִיָּה רִאשוֹנָה לֹא נִגְלָה לְעֵינָיו דָבָר יוֹצֵא



מִן הַכְּלָל. זֶה הָיָה שֶטַח שוֹמֵם, פָּרוּעַ וְסַלְעִי שֶל גְבָעוֹת



רָמוֹת וּזְקוּפוֹת. בַּחֵלֶק הָאָפְקִי יוֹתֵר שֶל הָאָרֶץ נִרְאוּ



חָרְבוֹת הַבָּתִּים אֲשֶר נִשְׂרְפוּ וּפֹה וָשָם הִתְגוֹלְלוּ נִבְלוֹת



בְּהֵמָה בַּאֲשֶר הָיוּ רוֹעוֹת שָם.

– הַחִימֵרָה – חָשַב בֶּלֶרוֹפוֹן בְּלִבּוֹ – כִּלְּתָה אֶת מַעֲשֵׂה הַשּוֹאָה, אוּלָם אַיֵּה מְקוֹם הַמִּפְלֶצֶת?

כַּאֲשֶר כְּבָר אָמַרְתִּי, לֹא נִרְאָה שָם דָבָר יוֹצֵא



מִן הַכְּלָל עִם רְאִיָּה רִאשוֹנָה בְּכָל אֶחָד מִן הַבְּקָעוֹת



וְהָעֲמָקִים, אֲשֶׁר בֵּין הָרָמוֹת הַזְּקוּפוֹת שֶל הֶהָרִים – שוּם



דָבָר, מִלְּבַד שְלֹשָה עַמּוּדֵי עָשָן שֶיָּצָא מִמָּקוֹם שֶנִּרְאָה



כְּעֵין פִּי מְעָרָה. וְהֵם טִפְּסוּ וְעָלוּ קְדֹרַנִּית אֶל חֲלַל



הָאֲוִיר. וּבְטֶרֶם יַגִּיעוּ אֶל רֹאש הָהָר הִתְעָרְבוּ שְלֹשֶת



עַמּוּדֵי הֶעָשָן וְהָיוּ לְאֶחָד. הַמְּעָרָה הָיְתָה כִּמְעַט



בְּדִיּוּק מִתַּחַת לַסּוּס הַמְעוֹפֵף וְרוֹכְבוֹ בְּמֶרְחַק אֶלֶף רֶגֶל



בְּעֵרֶךְ. הֶעָשָן, בְּזָחֲלוֹ בִּכְבֵדוּת לְמַעְלָה, הֵפִיץ רֵיחַ רָע,



רֵיחַ גָפְרִית מַחֲנִיק, שֶגָרַם לְפֶגַסּוּס לְהַשְמִיעַ נַחֲרָה



וּלְבֶלֶרוֹפוֹן לְהִתְעַטֵּש. וְכֹה לֹא נָעִים הָיָה הָרֵיחַ



לְסוּס-הַפֶּלֶא (שֶהָיָה רָגִיל לִנְשוֹם רַק אֲוִיר טָהוֹר מִן



הַטָּהוֹר), עַד כִּי נִפְנֵף בִּכְנָפָיו וְעָלָה בְּרוּם חֲצִי מִיל



מִחוּץ לִגְבוּל הָאֵד הַמְעוֹרֵר בְּחִילָה.

אַךְ כַּאֲשֶר הִבִּיט בֶּלֶרוֹפוֹן מֵאֲחוֹרָיו רָאָה



מַשֶּהוּ, אֲשֶר עוֹרֵר אוֹתוֹ בָּרִאשוֹנָה לִמְשוֹךְ בָּרֶסֶן



וְאַחֲרֵי-כֵן לְהַחֲזִיר אֶת פֶּגַסּוּס. הוּא נָתַן לוֹ אוֹת, וְהַסּוּס



הַמְעוֹפֵף הֵבִין וְיָרַד לְאַט לְאַט בָּאֲוִיר, עַד אֲשֶר רַגְלָיו



הָיוּ לֹא לְמַעְלָה מִקּוֹמַת אִיש מֵעַל לַקַּרְקַע הַסַּלְעִי שֶל



הָעֵמֶק. מִמּוּל, כִּמְטַחֲוֵי אֶבֶן, הָיָה פִּי הַמְּעָרָה עִם שְלֹשֶת



עַמּוּדֵי הֶעָשָן הַיּוֹצְאִים מִמֶּנָּה. וּמָה רָאוּ שָם עֵינָיו שֶל



בֶּלֶרוֹפוֹן?

שָם הָיְתָה כְּעֵין קֻפָּה שֶל בְּרִיּוֹת אֲיֻמּוֹת



שֶהִתְקַפְּלוּ בְּתוֹךְ הַמְּעָרָה. גוּפוֹתֵיהֶן רָבְצוּ סְמוּכוֹת



כָּל-כָּךְ זוֹ לָזוֹ, עַד כִּי בֶּלֶרוֹפוֹן לֹא יָכֹל לְהַבְחִין אוֹתָן



כָּל אַחַת לְחוּד; אַךְ אִם לִשְפֹּט עַל פִּי רָאשֵיהֶן, הָיְתָה אַחַת



מִן הַבְּרִיּוֹת הָאֵלֶּה נָחָש גָדוֹל, הַשְּנִיָּה – אֲרִי נוֹרָא,



וְהַשְּלִישִית – תַּיִש נִתְעָב. הָאַרְיֵה וְהַתַּיִש הָיוּ יְשֵנִים;



וְהַנָּחָש הָיָה עֵר לְגַמְרֵי, לָטַש שְתֵּי עֵינָיו הַמְזָרוֹת אֵש



וְהִבִּיט סְבִיבוֹתָיו. אוּלָם – וְזֶה הָיָה הַדָּבָר הַמַּפְלִיא



בְּיוֹתֵר – שְלֹשֶת עַמוּדֵי הֶעָשָן יָצְאוּ בְּבֵרוּר מִן הַנְּחִירַיִם



שֶל שְלֹשֶת הָרָאשִים הָאֵלֶּה! כֹּה מְשֻנֶּה הָיָה הַמַּחֲזֶה, עַד כִּי



בֶּלֶרוֹפוֹן, אַף כִּי צִפָּה לְכָךְ כָּל אוֹתָהּ שָעָה, לֹא עָלָה עַל



דַעְתּוֹ מִיָּד, כִּי כָּאן רוֹבֶצֶת הַמִּפְלֶצֶת בַּעֲלַת שְלֹשֶת



הָרָאשִים. הוּא מָצָא אֶת מְעָרַת הַחִימֵרָה. הַנָּחָש הָאַרְיֵה



וְהַתַּיִש לֹא הָיוּ שָלֹש בְּרִיּוֹת נִפְרָדוֹת, כְּפִי שֶנִּרְאוּ לוֹ



תְּחִלָּה, כִּי אִם מִפְלֶצֶת מְשֻלֶּשֶת אַחַת!

הַבִּרְיָה הָרָעָה וְהַנִּתְעָבָה! אַף כִּי הָיְתָה



יְשֵנָה לִשְנֵי שְלִישִים, עוֹד הֶחֱנִיקָה בְּמַלְתְּעוֹתֶיהָ



הַמְאוּסוֹת שְיָרֵי כֶּבֶשׂ – אוֹ אוּלַי (אַךְ אֲנִי נִרְתָּע מִפְּנֵי



מַחֲשָבָה זוֹ) הָיָה זֶה נַעַר קָטָן וְחָבִיב – אֲשֶר שְלֹשֶת הַפִּיּוֹת



כִּרְסְמוּ אוֹתוֹ בְּטֶרֶם שָקְעוּ שְנַיִם מֵהֶם בְּשֵנָה!

פִּתְאֹם הִתְעוֹרֵר בֶּלֶרוֹפוֹן כְּמוֹ מִתַּרְדֵּמָה



וְיָדַע, כִּי הִיא הִיא הַחִימֵרָה. נִרְאֶה הָיָה, כִּי בְּאוֹתוֹ רֶגַע



נוֹדַע הַדָּבָר גַם לְפֶּגַסּוּס וְהוּא שָלַח קוֹל צַהֲלָה, אֲשֶר



נִשְמַע כְּקוֹל חֲצֹצְרָה הַקּוֹרֵא לִקְרָב. לַקּוֹל הַזֶּה הִזְדַקְּפוּ



שְלֹשֶת הָרָאשִים וְהֵקִיאוּ לַהֲבוֹת אֵש גְדוֹלוֹת. וּבְטֶרֶם יָכֹל



בֶּלֶרוֹפוֹן לְהִתְבּוֹנֵן מֶה עָלָיו לַעֲשׂוֹת עַתָּה, וְהַמִּפְלֶצֶת



הִתְפָּרְצָה מִתּוֹךְ הַמְּעָרָה וְקָפְצָה לְמוּלוֹ בְּמַלְתְּעוֹתֶיהָ



הַכַּבִּירוֹת הַשְּלוּחוֹת וּזְנַב-הַנָּחָש שֶלָּהּ הִתְפַּתֵּל



מֵאֲחוֹרֶיהָ מָלֵא אֶרֶס. לוּלֵא הָיָה פֶּגַסּוּס קַל וּמָהִיר



כְּצִפּוֹר, הָיָה הוּא וְרוֹכְבוֹ יַחַד נוֹפְלִים מִתִּגְרַת יָדָהּ



הַמְּהִירָה שֶל הַמִּפְלֶצֶת וְאָז הָיָה הַקְּרָב הַזֶּה נִגְמָר



בְּטֶרֶם הֵחֵל כָּרָאוּי. אוּלָם הַסּוּס בַּעַל הַכְּנָפַיִם לֹא



נִתְפַּשׂ בְּקַלּוּת כָּזוֹ. כְּהֶרֶף-עַיִן עָלָה לְמַעְלָה בַּחֲצִי



הַדֶּרֶךְ אֶל הָעֲנָנִים וְהוּא נוֹחֵר מִזַּעַם. אַף הוּא רָעַד לֹא



מִתּוֹךְ בֶּהָלָה, אֶלָּא מִתּוֹךְ אֵיבָה אֶל הַמִּפְלֶצֶת הַמְּאוּסָה



בַּעֲלַת שְלֹשֶת הָרָאשִים.

הַחִימֵרָה אַף הִיא הִתְרוֹמְמָה עַד כִּי עָמְדָה מַמָּש



עַל קְצֵה זְנָבָהּ וְצִפָּרְנֶיהָ חוֹפְרוֹת בְּזַעַם בְּתוֹךְ הָאֲוִיר



וּשְלֹשֶת רָאשֶיהָ יוֹרְקִים אֵש עַל פֶּגַסּוּס וְרוֹכְבוֹ. הוֹי,



כַּמָּה שָאֲגָה וְלָחֲשָה וּפָעֲתָה! וּבֵינָתַיִם כּוֹנֵן בֶּלֶרוֹפוֹן



אֶת הַצִּנָּה עַל זְרוֹעוֹ וְשָלַף אֶת חַרְבּוֹ.

– עַתָּה, פֶּגַסּוּס אֲהוּבִי – לָחַש בְּאָזְנֵי הַסּוּס



הַמְעוֹפֵף – עָזְרֵנִי וְחַזְּקֵנִי לַהֲרֹג אֶת הַמִּפְלֶצֶת הַזֹּאת



הָרָעָה לִבְלִי נְשׂא. אִם לֹא כֵן, עָלֶיךָ יִהְיֶה לָעוּף וְלָשוּב אֶל



רֹאש הָהָר הַבּוֹדֵד בְּאֵין עִמְּךָ יְדִידְךָ בֶּלֶרוֹפוֹן, כִּי אִם



לֹא תָמוּת הַחִימֵרָה, יְכַרְסְמוּ שְלֹשֶת פִּיּוֹתֶיהָ אֶת רֹאשִי,



אֲשֶר שָכַב נִרְדָם עַל צַוָּארְךָ.

פֶּגַסּוּס נֶאֱנַק, וּבְהַחֲזִירוֹ רֹאשוֹ חִכֵּךְ אֶת



אַפּוֹ בְּרֹךְ אֶל לְחִי רוֹכְבוֹ. זֶה הָיָה דֶרֶך דִבּוּרוֹ אֶל



חֲבֵרוֹ, כִּי אַף אִם בַּעַל-כְּנָפַיִם הוּא וְסוּס בֶּן אַלְמָוֶת הוּא,



אַךְ בּוֹחֵר הוּא לָמוּת מֵאֲשֶר לַעֲזֹב אֶת בֶּלֶרוֹפוֹן



בְּצָרָה.

– תּוֹדָתִי לְךָ, פֶּגַסּוּס – עָנָה בֶּלֶרוֹפוֹן – וְעַתָּה הָבָה נִשְׂתָּעֵר עַל הַמִּפְלֶצֶת!

בְּהוֹצִיאוֹ מִפִּיו אֶת הַמִּלִּים הָאֵלֶּה, הֵנִיעַ



אֶת הָרֶסֶן, וּפֶגַסּוּס עָט לְמַטָּה בְּשִפּוּעַ וּבִמְהִירוּת כְּחֵץ



מִקֶּשֶת אֶל מוּל הָרֹאש הַמְשֻלָּש שֶל הַחִימֵרָה, אֲשֶר זָקְרָה



עַצְמָהּ כָּל הַזְּמַן לְתוֹךְ הָאֲוִיר בַּמָּרוֹם כְּכָל אֲשֶר יָכְלָה.



כַּאֲשֶר הִגִּיעַ אֵלֶיהָ בְּמֶרְחַק אַמָּה, מָחַץ בֶּלֶרוֹפוֹן



בְּחַרְבּוֹ אֶת הַמִּפְלֶצֶת, אַךְ סוּסוֹ נְשָׂאוֹ הָלְאָה בְּטֶרֶם



יָכֹל לִרְאוֹת, אִם הַמַּכָּה פָּגְעָה יָפֶה. פֶּגַסּוּס הִמְשִיךְ



מְרוּצָתוֹ, אַךְ עַד מְהֵרָה הִסְתּוֹבֵב וְעָבַר אוֹתוֹ הַמֶּרְחָק מִן



הַחִימֵרָה כַּאֲשֶר בַּתְּחִלָּה. אָז רָאָה בֶּלֶרוֹפוֹן, כִּי הוּא



כָּרַת כִּמְעַט אֶת רֹאש הַתַּיִש אֲשֶר לַמִּפְלֶצֶת, עַד כִּי הוּא



תָּלוּי אָחוּז בְּעוֹרוֹ וְנִרְאֶה מֵת כִּמְעַט.

אוּלָם לְשֵם תִּקּוּן קָלְטוּ לְתוֹכָם רֹאש הַנָּחָש



וְרֹאש הָאַרְיֵה אֶת כָּל הָעֱזוּז אֲשֶר לָרֹאש הַמֵּת וְיָרְקוּ אֵש



וְהִשְמִיעוּ לְחִישָה וּשְאָגָה בְּחֵמָה רַבָּה שִבְעָתַיִם מֵאֲשֶר



קֹדֶם.

– אֵין דָבָר, פֶּגַסּוּס אַבִּירִי! – קָרָא בֶּלֶרוֹפוֹן



– עוֹד מַכָּה כָּזוֹ וְנָשִׂים קֵץ לַלְּחִישָה אוֹ לַשְּאָגָה שֶל



הַמִּפְלֶצֶת.

וְשֵנִית הֵנִיעַ אֶת הָרֶסֶן. בְּעוּטוֹ בְּשִפּוּעַ



כְּבָרִאשוֹנָה, טָס הַסּוּס הַמְעוֹפֵף שֵנִית כְּחֵץ מִקֶּשֶת אֶל מוּל



הַחִימֵרָה, וּבֶלֶרוֹפוֹן קָלַע בְּעָבְרוֹ שוּב מַכַּת-חֶרֶב אֶל אֶחָד



מִשְּנֵי הָרָאשִים הַנִּשְאָרִים, אוּלָם הַפַּעַם הַזֹּאת לֹא נִמְלְטוּ



מִצָּרָה לֹא הוּא וְלֹא פֶּגַסּוּס כַּאֲשֶר בַּפַּעַם הָרִאשוֹנָה.



הַחִימֵרָה שָׂרְטָה בְּאַחַת מִצִּפָּרְנֶיהָ שְׂרִיטָה עֲמֻקָּה



בִּכְתֵפוֹ שֶל הָאִיש הַצָּעִיר וּפָגְעָה פְּגִיעָה קַלָה בַּכָּנָף



הַשְּׂמָאלִית שֶל הַסּוּס הַמְעוֹפֵף. אַךְ בֶּלֶרוֹפוֹן פָּצַע פֶּצַע



מָוֶת אֶת רֹאש הָאֲרִי שֶל הַמִּפְלֶצֶת, עַד כִּי תָּלוּי הָיָה לְמַטָּה



וְאִשּוֹ כִּמְעַט דָעֲכָה, רַק שָלַח נְשִימוֹת עָשָן עָב וְשָחוֹר.



אוּלָם רֹאש הַנָּחָש, אֲשֶר הוּא לְבַדּוֹ נִשְאַר עוֹד, הָיָה נוֹרָא



וְאַרְסִי כִּפְלַיִם. הוּא הוֹסִיף לְהָקִיא אֵש בְּמֶרְחַק חֲמֵש מֵאוֹת



אַמָּה וְהִשְמִיעַ לְחִישוֹת-נָחָש בְּקוֹל רָם וָעַז וְצוֹרֵם אֶת



הָאֹזֶן בְּמִדָּה כָּזוֹ, עַד כִּי הִגִּיעַ לְאַרְמוֹן הַמֶּלֶךְ



יוֹבַּטֶס בְּמֶרְחַק חֲמִשִּים מִילִין, וְהַמֶּלֶךְ רָעַד וְכֵס



הַמְּלוּכָה הִתְנוֹדֵד תַּחְתָּיו.

– יוֹם חֹשֶךְ! – חָשַב הַמֶּלֶךְ הַמִּסְכֵּן בְּלִבּוֹ – אֵין זֹאת כִּי הַחִימֵרָה הוֹלֶכֶת וּבָאָה לְטָרְפֵנוּ.

בֵּינָתַיִם שָהָה פֶּגַסּוּס שוּב בַּחֲלַל הָאֲוִיר



וְצָהַל בְּשֶצֶף, בְּעוֹד עֵינָיו יוֹרוֹת זִיק אֵש טָהוֹר כְּלַהַב



הַפְּלָדָה. מַה נִּבְדְלָה אֵש זוֹ מִן הָאֵש הַמְעֻנָּנָה שֶל



הַחִימֵרָה! רוּחוֹ שֶל הַסּוּס הַמְרַחֵף בָּאֲוִיר הָיָה נַעֲלֶה וְכֵן



הָיָה רוּחוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן.

– הַאִם פִּצְעֲךָ שוֹתֵת דָם, סוּסִי בֶּן אַל-מָוֶת? –



קָרָא הָאִיש הַצָּעִיר, בְּדָאֲגוֹ לִכְאֵבוֹ שֶלּוֹ פָּחוֹת מֵאֲשֶר



לְיִסּוּרָיו שֶל הַיְצִיר הַמְפֹאָר, שֶלֹּא טָעַם מִיָּמָיו טַעַם



מַכְאוֹב – הַחִימֵרָה הַנִּתְעָבָה שַלֵּם תְּשַלֵּם אֶת הַנֶּזֶק הַזֶּה



בְּרֹאשָהּ הָאַחֲרוֹן.

אַחֲרֵי-כֵן הֵנִיעַ בָּרֶסֶן, קָרָא בְּקוֹל רָם וְנָחָה



אֶת פֶּגַסּוּס לֹא בְשִפּוּעַ כְּמוֹ קֹדֶם, כִּי אִם יָשָר אֶל מוּל



פְּנֵי הַמִּפְלֶצֶת הַבְּזוּיָה. הַהִשְׂתָּעֲרוּת הָיְתָה מְהִירָה



כְּבָרָק מְסַנְוֵר וּבֶלֶרוֹפוֹן קָרַב עַד כְּדֵי תְּפִישַׂת



הָאוֹיֵב.

אוֹתָהּ שָעָה תָקְפָה אֶת הַחִימֵרָה, אַחֲרֵי אֲשֶר



אָבַד לָהּ הָרֹאש הַשֵּנִי, חֵמָה עַזָּה מֵחֲמַת כְּאֵב וְזַעַם



פָּרוּעַ. הִיא הִתְנוֹעֲעָה אָנֶה וָאָנָה, חֶצְיָהּ עַל הָאֲדָמָה



וְחֶצְיָהּ בָּאֲוִיר, עַד כִּי אִי-אֶפְשָר הָיָה לְהַגִּיד, הֵיכָן הִיא



שוֹכֶנֶת. הִיא פָּעֲרָה אֶת פִּי הַנָּחָש שֶלָּהּ הָרָחָב כַּתְּהוֹם,



עַד כִּי פֶּגַסּוּס יָכוֹל הָיָה כִּמְעַט, הָיִיתִי אוֹמֵר, לָעוּף יָשָר



לְתוֹךְ גְרוֹנָהּ בִּכְנָפָיו הַפְּרוּשׂוֹת, עַל רוֹכְבוֹ וְכָל אֲשֶר



לוֹ! בְּקָרְבָם אֵלֶיהָ, הִשִּיבָה עֲלֵיהֶם נְשִימָתָהּ הַלּוֹהֶטֶת



וְעָטְפָה אֶת בֶּלֶרוֹפוֹן וְאֶת סוּסוֹ בַּאֲוִיר שֶל אֵש מַמָּש,



חָרְכָה אֶת כַּנְפֵי פֶּגַסּוּס, הִבְהֲבָה צַד אֶחָד שֶל תַּלְתַּלֵּי



הַזָּהָב אֲשֶר לָעֶלֶם, וּשְנֵיהֶם חָשוּ מִכַּף רֶגֶל וְעַד רֹאש חֹם



שֶלֹּא הָיָה נוֹחַ כְּלָל.

אוּלָם כָּל זֶה הָיָה כְּאַיִן לְעֻמַּת מַה שֶּבָּא אַחֲרֵי-כֵן.

כַּאֲשֶר הִגִּיעַ הַסּוּס הַמְעוֹפֵף בְּטִיסָתוֹ



בָּאֲוִיר בְּמֶרְחַק מֵאָה אַמָּה, קָפְצָה הַחִימֵרָה קְפִיצָה גְדוֹלָה



וְהֵטִילָה אֶת גוּפָתָהּ הַכְּבֵדָה, הַמְסֻרְבֶּלֶת, הָאַרְסִית



וְהַנִּתְעָבָה יָשָר עַל גַבֵּי פֶּגַסּוּס הַמִּסְכֵּן, לָפְתָה אוֹתוֹ



בְּאוֹן וָעֹז וְקָשְרָה אֶת זְנַב הַנָּחָש אֲשֶר לָהּ לְקֶשֶר! הַסּוּס



הַמְעוֹפֵף הִתְרוֹמֵם וְעָלָה מַעְלָה, מַעְלָה, מִמַּעַל לְרָאשֵי



הֶהָרִים, מִמַּעַל לֶעָבִים, וְכִמְעַט מִחוּץ לִרְאִיַּת הָאָרֶץ



הַמּוּצָקָה. אוּלָם הַמִּפְלֶצֶת יְלִידַת הָאֲדָמָה עוֹדֶנָּה מַחֲזִיקָה



וּמִתְרוֹמֶמֶת לְמַעְלָה יַחַד עִם הַיְצִיר שֶל אוֹר וַאֲוִיר.



בֵּינָתַיִם וּבֶלֶרוֹפוֹן הֶחֱזִיר רֹאשוֹ וְעָמַד פָּנִים אֶל פָּנִים



עִם הַכִּעוּר הַמַּבְחִיל שֶל פְּנֵי הַחִימֵרָה וְיָכֹל לְהִנָּצֵל



מִמִּיתַת שְׂרֵפָה אוֹ מִנְּשִיכַת מָוֶת רַק עַל יְדֵי הַצִּנָּה



שֶאָחַז. מֵעַל הַקָּצֶה הָעֶלְיוֹן שֶל הַצִּנָּה הִבִּיט בְּתַקִּיפוּת



אֶל עֵינֶיהָ הַפְּרוּעוֹת שֶל הַמִּפְלֶצֶת.

אוּלָם הַחִימֵרָה הָיְתָה כֹּה מְטֹרֶפֶת וּפְרוּעָה



מִמַּכְאוֹבֶיהָ, עַד אֲשֶר לֹא שָמְרָה עַל עַצְמָהּ יָפֶה, כְּמוֹ



שֶׁהָיְתָה עוֹשָׂה בְּמִקְרֶה אַחֵר. אַחֲרֵי כִּכְלוֹת הַכֹּל, אוּלַי



זוֹ הִיא הַדֶּרֶךְ הַיְשָרָה וְהַטּוֹבָה לְהִלָּחֵם בַּחִימֵרָה: לָגֶשֶת



אֵלֶיהָ סָמוּךְ עַד כַּמָּה שֶאֶפְשָר. בְּהִתְאַמְּצָהּ לִתְקֹעַ אֶת



צִפָּרְנֶיהָ-בַּרְזֶל לְתוֹךְ גוּפוֹ שֶל הָאוֹיֵב, הִנִּיחָה הַבִּרְיָה



הַנּוֹרָאָה אֶת חָזָהּ חָשׂוּף כִּמְעַט, וּבֶלֶרוֹפוֹן בִּרְאוֹתוֹ זֹאת,



תָּקַע אֶת חַרְבּוֹ עַד הַקַּת אֶל הַלֵּב הָאַכְזָרִי. הַקֶּשֶר שֶל



זְנַב הַנָּחָש הֻתַּר מִיָּד. הַמִּפְלֶצֶת הִרְפְּתָה מִפֶּגַסּוּס



וְנָפְלָה מֵרוּם עָצוּם זֶה לָאָרֶץ, וְהָאֵש אֲשֶר בְּקִרְבָּהּ, תַּחַת



לָצֵאת הַחוּצָה, בָּעֲרָה בְּיֶתֶר חֵמָה פְּנִימָה וְעַד מְהֵרָה



הִתְחִילָה אוֹכֶלֶת אֶת הַגּוּף הַמֵּת, וְכָךְ נָפַל מִמָּרוֹם כֻּלּוֹ



אָחוּז לֶהָבוֹת, וּבַאֲשֶר כִּי יָרַד הַלַּיְלָה בְּטֶרֶם הִגִּיעַ



לָאָרֶץ, חָשְבוּ הָרוֹאִים בְּטָעוּת, כִּי כּוֹכָב נוֹפֵל הוּא אוֹ



כּוֹכָב שָבִיט. אוּלָם עִם אוֹר הַבֹּקֶר, כַּאֲשֶר הָלְכוּ כַּמָּה



פּוֹעֲלִים חַקְלָאִים לַעֲבוֹדַת יוֹמָם בַּשָּׂדֶה, רָאוּ לְתִמְהוֹנָם,



כַּמָּה צִמְדֵי שָׂדֶה זְרוּעִים אֵפֶר. בְּאֶמְצַע הַשָּׂדֶה הָיָה גַל



שֶל עֲצָמוֹת מַלְבִּינוֹת גָדוֹל וְגָבֹהַּ מֵעֲרֵמַת שַחַת. לֹא נִרְאָה



עוֹד דָבָר מִן הַחִימֵרָה הָאֲיֻמָּה!

וְכַאֲשֶר נָחַל בֶּלֶרוֹפוֹן אֶת נִצְחוֹנוֹ, הִשְתַּחֲוָה וְנָשַק אֶת פֶּגַסּוּס וְעֵינָיו זָלְגוּ דְמָעוֹת,

– עַתָּה נָשוּב נָא, סוּסִי הָאָהוּב – קָרָא – נָשוּב אֶל מַעְיַן פִּירֵנֵי.

פֶּגַסּוּס טָס בָּאֲוִיר בְּיֶתֶר מְהִירוּת מֵאֲשֶר טָס



קֹדֶם לָכֵן, וּבִזְמַן קָצָר הִגִּיעַ אֶל הַמַּעְיָן, שָׁם מָצָא אֶת



הַזָּקֵן נִשְעָן עַל מַטֵּהוּ, אֶת הָאִכָּר מַשְקֶה אֶת פָּרָתוֹ וְאֶת



הַנַּעֲרָה שוֹאֶבֶת מַיִם בְּכַדָּהּ.

– אֲנִי זוֹכֵר עַתָּה – אָמַר הָאִיש הַזָּקֵן – כִּי



רָאִיתִי לְפָנִים אֶת הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם וַאֲנִי אָז נַעַר



קָטָן. אוּלָם בַּיָּמִים הָהֵם הָיָה יָפֶה שִבְעָתַיִם.

– יֵש לִי סוּס קָרוֹן אֲשֶר עֶרְכּוֹ פִּי שְלֹשָה



מִמֶּנּוּ – אָמַר הַכָּפְרִי – אִלּוּ הָיָה הַסּוּס הַזֶּה שֶלִּי,



הָיִיתִי, רֵאשִית כֹּל, מְקַצֵּץ אֶת כְּנָפָיו.

אוּלָם הַנַּעֲרָה הָעֲלוּבָה לֹא אָמְרָה כְּלוּם, כִּי



מַזָּלָהּ גָרַם לָהּ תָּמִיד לְפַחֵד מִפְּנֵי יוֹם רָע. וּבְכֵן נָסָה



וּבָרְחָה וְהִפִּילָה לָאָרֶץ אֶת כַּדָּהּ וְשִבְּרָה אוֹתוֹ.

– אַיֵּה הַיֶּלֶד הֶעָדִין – שָאַל בֶּלֶרוֹפוֹן – אֲשֶר



הָיָה לִי לְרֵעַ וְחָבֵר וְלֹא חָדַל מֵאֱמוּנָתוֹ וְלֹא עָיֵף מֵהַבִּיט



אֶל הַמַּעְיָן?

– הִנֵּנִי, בֶּלֶרוֹפוֹן יַקִּיר! – עָנָה הַיֶּלֶד בְּרֹךְ.

כִּי הַנַּעַר הַקָּטָן הָיָה יוֹשֵב יוֹם יוֹם עַל שְׂפַת



הַמַּעְיָן וְחִכָּה לְשוּב יְדִידוֹ, אַךְ בִּרְאוֹתוֹ אֶת בֶּלֶרוֹפוֹן



יוֹרֵד מִתּוֹךְ הֶעָבִים רוֹכֵב עַל הַסּוּס בַּעַל-הַכְּנָפַיִם,



נִרְתַּע לְאָחוֹר לְתוֹךְ הַשִּׂיחִים. הוּא הָיָה יֶלֶד רַךְ וְעָנֹג



וְיָרֵא הָיָה פֶּן יִרְאוּ הַזָּקֵן וְהַכָּפְרִי אֶת הַדְּמָעוֹת



הַיּוֹרְדוֹת מֵעֵינָיו.

– נָחַלְתָּ אֶת הַנִּצָּחוֹן – קָרָא מִתּוֹךְ שִׂמְחָה,



בְּרוּצוֹ אֶל בִּרְכָּיו שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן, אֲשֶר יָשַב עוֹד עַל גַב



הַסּוּס – יָדַעְתִּי, כִּי לְךָ יִהְיֶה הַנִּצָּחוֹן.

– כֵּן, יֶלֶד חָבִיב! – עָנָה בֶּלֶרוֹפוֹן, בְּצָנְחוֹ



מֵעַל הַסּוּס הַמְעוֹפֵף – לוּלֵא אֱמוּנָתְךָ שֶעָמְדָה לִי, לֹא



הָיִיתִי מְחַכֶּה מֵעוֹלָם לְפֶגַסּוּס וְעַד עוֹלָם לֹא הָיִיתִי



מְנַצֵּחַ אֶת הַחִימֵרָה הָאֲיֻמָּה. כָּל זֶה עָשִׂיתָ אַתָּה, יְדִידִי



הַקָּטָן וְהָאָהוּב. וְעַתָּה הָבָה נָשִיב לְפֶגַסּוּס אֶת



חֵרוּתוֹ.

וְכָךְ הֵסִיר אֶת רֶסֶן-הַקֶּסֶם מֵעַל רֹאשוֹ שֶל סוּס-הַפֶּלֶא.

– בֶּן-חוֹרִין תִּהְיֶה לְעוֹלָם, פֶּגַסּוּס שֶלִּי! –



קָרָא וּצְלִיל שֶל תּוּגָה בְּקוֹלוֹ – מָהִיר אַתָּה וְחָפְשִי



תִּהְיֶה.

אַךְ פֶּגַסּוּס הִנִּיחַ רֹאשוֹ עַל כְּתֵפוֹ שֶל בֶּלֶרוֹפוֹן וְלֹא נִפְתָּה לִדְבָרָיו לַעֲזֹב אוֹתוֹ.

– טוֹב וְיָפֶה אֵפוֹא! – אָמַר בֶּלֶרוֹפוֹן, בְּלַטְּפוֹ



אֶת סוּסוֹ הַנַּעֲלֶה – עִמָּדִי תֵּשֵב כָּל הַיָּמִים כְּאַוַּת



נַפְשְךָ וְיַחְדָו נֵלֵךְ אֶל הַמֶּלֶךְ יוֹבַּטֶס לְבַשֵּׂר לוֹ, כִּי



הַחִימֵרָה נִשְמְדָה.

אַחֲרֵי-כֵן חִבֵּק וְנָשַק בֶּלֶרוֹפוֹן אֶת הַיֶּלֶד הֶעָדִין וּבְהַבְטִיחוֹ לוֹ לָשוּב אֵלָיו יָצָא לַדֶּרֶךְ.

אוּלָם בַּשָּנִים הַבָּאוֹת טָס הַיֶּלֶד הַזֶּה עַל



הַסּוּס הַקַּל בִּמְרוֹמִים גְבֹהִים יוֹתֵר מֵאֲשֶר טָס בֶּלֶרוֹפוֹן,



וְעָשָׂה מַעֲשִׂים גְדוֹלִים וּמְפֹאָרִים יוֹתֵר מִן הַנִּצָּחוֹן



שֶנָּחַל יְדִידוֹ עַל הַחִימֵרָה. כִּי הַיֶּלֶד הֶעָדִין וְהֶעָנֹג



הַזֶּה גָדַל וַיְהִי לִמְשוֹרֵר כַּבִּיר.




ציור 2.png















את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/44795