יהודה בן ששת



	
	יהודה בן ששת
	



(מתלמידי דונש).

שיר לעג על תלמידי מנחם.

(המשקל כנ"ל).


וְאֶת מִי חֵרַפְתָּ1 / וְאֶת מִי גִּדַּפְתָּ



וְעַל מִי אָסַפְתָּ / כְּסִילִים נִבְעָרִים?



בְּיַד אֵין מַשֶּׂגֶת2 / וְנֶפֶשׁ שׁוֹגֶגֶת



וְלָשׁוֹן נִלְעֶגֶת / וּפִיּוֹת נִסְגָּרִים.



גְדִי3 אַתָּה נִמְהָר / אֲשֶׁר בַּתְּהוֹם תִּגְהַר



וְתֹאמַר אַעְתִּיק הָר / כְּתָבוֹר בֶּהָרִים…



וּמִכָּל הַחַיּוֹת / הֲלֹא טוֹב הוּא לִהְיוֹת



זְנָבוֹת לַאֲרָיוֹת / וְלֹא רֹאשׁ לַשְּעִירִים.



אֲנִי צָעִיר, תַּלְמִיד / לְתַלְמִידָיו4, אַשְׁמִיד



לְשוֹנְכֶם, שֶׁהִצְמִיד5 / רְמִיּוֹת וּשְׁקָרִים…



אֲנִי מוּסָר לָכֶם6 / וְלִרְבָבוֹת כָּכֶם



בְּשׂוּמִי הַבְלֵיכֶם / בְסֵפֶר נֶאְגָּרִים.











הוא שם פניו אל תלמיד מנחם ואומר: את מי וכו' ועל
מי אספת את חבריך שהם כסילים. מפני המשקל צ“ל ”ואֵת מי
חרפת", כדי שיהיה יתד בראש החרוז.  ↩



ביד אשר אינה משגת – בקוצר יד.  ↩



שם תלמידו של מנחם היה אבן קפרון וקפרון הוא
גדי בלע"ז. והכונה אתה הגדי האומר לרדת לתהום ולהעתיק הר גדול כתָבור
(כלומר תחפץ לסתור דברי דונש).  ↩



תלמיד לתלמידי דונש.  ↩



“לשון” בל' זכר נמצא גם במקרא. –  ↩



אני אהיה שוט מוסר לכם, בהביאי בספר את כל הבליכם  למען יֵרָאה קלונכם.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/39295