עִם חִלּוּף הַמִּשְׁמָר



	
	עִם חִלּוּף הַמִּשְׁמָר
	



בועד הפועל של ההסתדרות



הריני לקדם בברכה את פני הועד הפועל החדש, על חבריו
הקשישים־הצעירים, אלה אשר המשימה הזאת הושמה עליהם שוב, ועל כל חבריו
הצעירים, אשר אך זה עתה הוטל עליהם עומס כבוד־האֵמוּן ונטל־האחריות של הבית
הזה. לא אעלים מכם כי לבי נפעם לקראת פתיחת ישיבה זו – ולא אוּכל להביע
הרבה מאשר אתי. קדרות הימים האלה ואימתם שפוכה על הכל. גם כינוסינו
ומועדינו הגדולים טבולים בהן. לבך מלא מחזות אימים ומתוך האימים האלה מופיע
האושר החריף המיוחד, על היוֹת הבית הזה ועל היותנו כאן בתוכו, על
אף כל הרגזים, כוח אחד, כמו שהננו, חוט־שדרה לחידוש חיי העם ולבנין עתידו
כאן. האחדוּת – לא משאלה בלבד היא לנו: היא תפקידנו. ישיבה זו פותחת פרק
חדש בחייה הפנימיים של ההסתדרות. בדברים אשר יבואו, בדיונים לגופי הענינים,
ודאי יצוּין לא אחת, מצד החברים הותיקים של הועד הפועל, כי בעבודת הבית הזה
שררה רוח חברית. מובטחני כי רצון כולנו הוא לקיים אותו ברוּם מדרגתו
ולהעלותו מעלה מעלה.



סיון תש"ב






את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/37917