קֶרֶן הַשָּׁמֶשׁ: אַגָּדָה



	
	קֶרֶן הַשָּׁמֶשׁ: אַגָּדָה
	



1


הַגֶּשֶׁם יָרַד בַּשָּׁבֻעוֹת הָאַחֲרוֹנִים בְּלִי
הֶרֶף, וּפִתְאֹם גָּבַר הַקֹּר מְאֹד, וּבִיןלַיְלָה נִקְפְּאוּ הַמַּיִם
בַּצִּנּוֹרוֹת אֲשֶׁר בְּצִדֵּי הָרְחוֹב וַיְכֻסּוּ בְּשִׁכְבַת קֶרַח
עָבָה. הַשָּׁמַיִם מְכֻסִּים בַּעֲנָנִים כְּבֵדִים שְׁחוֹרִים, וְאַחֲרֵי
כֵן הֵחֵלּוּ רִבְבוֹת אַלְפֵי רְסִיסֵי שֶׁלֶג לְהִתְעוֹפֵף בָּאַוִּיר.
אֲנָשִׁים רַבִּים עָבְדוּ כָּל הַיָּמִים לְפַנּוֹת אֶת הַשֶּׁלֶג מִן
הָרְחוֹבוֹת; אַךְ הַשֶּׁלֶג הָרַב, אֲשֶׁר
נִשְׁאַר עַל גַּגּוֹת הַבָּתִּים, הִזְכִּיר אֶת הָעוֹבֵר בָּרְחוֹב, כִּי
הַחֹרֶף יִשְׁלֹט בָּאָרֶץ בְּכָל תָּקְפוֹ וְכִי עָבַר חָלַף הַקַּיִץ
וְאֵין עוֹד זֵכֶר לוֹ.



אַחֲרֵי יָמִים אֲחָדִים חָדַל הַשֶּׁלֶג מֵרֶדֶת וּפְנֵי
הַשָּׁמַיִם טָהֲרוּ מְעַט. וּפִתְאֹם נִרְאוּ גַּם פְּנֵי הַשֶּׁמֶשׁ
הַמַּבִּיט לָאָרֶץ מִקְּצֵה הַשָּׁמָיִם. אֲבָל
גַּם עַל פָּנָיו נִרְאוּ אוֹתוֹת הַחֹרֶף, כִּי אָדְמוּ מְאֹד כְּאִלּוּ
אֲחָזַתּוּ צִנָּה2 מֵרֹב קֹר.



וּבֶאֱמֶת הִתְקָרֵר הַשֶּׁמֶשׁ הַפַּעַם, כִּי כָל הַזְמַן הָיָה בְאֶרֶץ אַחַת רְחוֹקָה, בְּאֶרֶץ טוֹבָה וּנְעִימָה, אֲשֶׁר לֹא בְחֵפֶץ לֵב יַעְזְבֶנָּה;
וּבַדֶּרֶךְ הָרְחוֹקָה הַזֹּאת הִתְקָרֵר וּנְזִילָה חֲזָקָה תְּקָפַתּוּ.



וְאַחַת מִקַּרְנֵי הַשֶּׁמֶשׁ יָרְדָה מִמְּרוֹמִים,
וַתִּתְגַּנֵּב אֶל חַדְרֵנוּ וַתְּדַבֵּר אֵלֵינוּ בִּלְשׁוֹןאוֹרָהּ
כַּדְבָרִים הָאֵלֶּה: “דְּעוּ לָכֶם, בָּנַי הַחֲבִיבִים, כִּי אַךְ
מֵאֲשֶׁר אֲהַבְתִּיכֶם בָּאתִי הַפַּעַם לְשַׂמֵּחֲכֶם מְעַט, כִּי
לָאֲנָשִׁים הָרָעִים הַמְצִיקִים לָעֲנִיִים וְלַנִּדְכָּאִים
וְהָרוֹצְצִים אֶת הַחַלָּשִׁים לֹא אֶחְפֹּץ לְהָאִיר מֵאוֹרִי, אַךְ
אֶתְכֶם אֲנִי אוֹהֶבֶת וָאָבֹא לְהַגִּיד לָכֶם, כִּי לֹא עֲזַבְתִּיכֶם
וְכִי שׁוֹב אָשׁוּב עוֹד אֲלֵיכֶם. אָנֹכִי
הָלַכְתִּי מִן הָאָרֶץ הַקָּרָה וְהַקָּשָׁה הַזֹּאת, כִּי לֹא אוּכַל
לִרְאוֹת בָּרָעָה אֲשֶׁר תִּמְצָאֲכֶם פֹּה. אוּלַי אַתֶּם, יְלָדִים
טוֹבִים וַחֲבִיבִים, תִּתְאַמְּצוּ נָא לָבֹא לָשֶׁבֶת בָּאָרֶץ הַטּוֹבָה
הַהִיא, בַּמָּקוֹם אֲשֶׁר הָאוֹר מֵאִיר כָּל הַיָּמִים, בַּמָּקוֹם
אֲשֶׁר תִּמְצְאוּ לָכֶם בֵּית מְעוֹן עוֹלָמִים”.



וְקֶרֶן הַשֶּׁמֶשׁ חָפְצָה לְסַפֵּר לָנוּ עוֹד, אַךְ
פִּתְאֹם בָּא עָב כָּבֵד וַיְכַס אֶת פְּנֵי הַשֶּׁמֶשׁ כְּמוֹ בַצָּעִיף,
וְקֶרֶן הָאוֹר בָּרְחָה וַתֵּעָלֶם מֵעֵינֵינוּ. וּבְשׁוּבָה עוֹד פַּעַם
אֵלֵינוּ אַקְשִׁיב לִדְבָרֶיהָ וַאֲסַפְּרֵם לָכֶם.





אֲבִיאָסָף.







עַל פִּי לֶוֶה.  ↩



הִתְקָרֵר.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/34675