דֶּרֶךְ שָׁלוֹם



	
	דֶּרֶךְ שָׁלוֹם
	



1

כִּי כָּל-הָעַמִּים יֵלְכוּ אִישׁ בְּשֵׁם אֱלֹהָיו. (מיכה ד‘, ה’)

1


דֶרֶךְ אֵמוּן בָּאֵל נַחֲלַת הוֹרֵינוּ

כִּי לֹא בִתְבוּנָה אִישׁ דָּתוֹ בָּחַרְנוּ,

עַמֵּנוּ אֵם לָנוּ – דָּת תֵּינִיקֵנוּ

בַּדָּת בָּהּ נוֹלָדְנוּ בָּהּ גַם נִשְׁאַרְנוּ;

כִי עוֹד עַם לָעָם עַד כֹּה לֹא הוֹכִיחַ

כִּי אַךְ הוּא דַּת-אֱמֶת לִמְצוֹא הִצְלִיחַ!




2


כִּי לוּ כֵן הוֹכִיחַ גַּם אֶחָד מֵהֵמָּה

וּכְבָר אַךְ דָת אַחַת הָיְתָה בָאָרֶץ,

וּכְבָר חָלְפָה כָל אֵיבָה וּמַשְׂטֵמָה

כִּי דָת דַּעַת תֹּוכַח מִי זֶה לֹא יָרֶץ!?

אַךְ עַתֶּה אִישׁ אִישׁ חֲלֵב אִמּוֹ יִמֶץ

וּמִנַּחֲלַת הוֹרִים לֹא יֶרֶף שֶׁמֶץ!




3


גַּם אֵל עוֹד יֶחֱשֶׁה עוֹד לֹא יוֹדִיעֵנוּ

“לַדָּת זוּ אוֹ זוּ כֻלְּכֶם הִצְּמֵדוּ!”

אַךְ יַעַן כֻּלָּנוּ אֵל-אֱמֶת חֶפְצֵנוּ

יֹאמַר: "מַה לִּי אִם פֹּה אוֹ שָׁם תִּוָּלֵדוּ –

"דַּי לִי אִם אַךְ בָּזֹאת תִּהְיוּ כָּמוֹנִי




4


"גַּם חוּס עַל עַם דַּל, אִם לִבְנֵי עֹנִי

"וַאֲנִי אָב גַּם לָמוֹ – אַל תִּשְׂנָאוּהוּ!

"אַל נָא תֹאמְרוּ כִי כֵן חֶפְצִי וּרְצוֹנִי

"וּשְׁמִי בָּזֶה תַּחִלּוּ ותְחָרְפוּהוּ –

"אֵל רַחוּם אָנִי – הֲלֹא אֲרַחֵמָה!!

“בִּדְּמוּתִי וּבְצַלְמִי צַרְתִּים גַּם הֵמָּה!” –




5


עַתָּה לָמָּה נִשְׂנָא אִישׁ אֶת אָחִיהוּ

עַל חֵטא כִּי הוֹלִידוֹ לֹא בֶּן עַמֵּנוּ –

הֲטֶרֶם נוֹצַר יִבְחַר לוֹ אָבִיהוּ?

אוֹ עַתָּה מִבְּלִי בִין יִבְחַר דָּתֵנוּ?

יִבֶז עַמּוֹ גַם דָּתוֹ יַמְרֶה יוֹלְדֵיהוּ?

אוֹ הַאֲמֵן כֹּה וָכֹה יָכֹף לִבֵּהוּ?? –




6


זִכְרוּ מַעֲשֶׂה זֶרַע אָדָם בָּאָרֶץ

מֶה עָשָׂה לָעָם לֹא דָתוֹ דָתֵהוּ,

רוֹשֵׁשׁ גַּם הָצֵר – כִּלָּיוֹן וָקָרֶץ!

זִכְרוּ – וְשְׁכָחוּ! עַל לֵב לֹא נַעֲלֵהוּ –

זִכְרוּ אַךְ זֹאת – בַּעֲבוּר נֵיטִיב מַעֲשֵׂינוּ –

“אִם לֹא בַּדָת בָּאָדָם הֵם אַחֵינוּ!!”




7


עִזְבוּ לָאֵל דַּת-אֵל – אַךְ הוּא לוֹ יֵרֶא!

יַלְדֵי אֱנוֹשׁ נַחְנוּ אַחִים כֻּלָּנוּ!

גַּם בֶּן דָּת לֹא זוּ, הוּא לֹא עַיִר פֶּרֶא –

הֲדָמוֹ וּבְשָׂרוֹ לֹא כָּאֲשֶׁר לָנוּ!?

גַּם רוּח וַנָפֶשׁ בִּינָה וַדָעַת

לוֹ גַם כָּמוֹנוּ וּבְלִי מִגְרַעַת.




8


לָכֵן אַל נָרַע לָרֵעַ כָּמוֹנוּ

נַכִּיר נָא אַחֵינוּ אֲשֶׁר נִכַּרְנוּ2 –

נֵיטֵיב נָא עִמָּם כַּאֲשֶׁר הֲרֵעוֹנוּ

כִּי לֹא בִתְבוּנָה אִישׁ דָּתוֹ בָּחַרְנוּ – –

הֵן עָם יָבִין לַעֲשׂוֹת כֵּן, הוּא יוֹכִיחַ

כִּי הוּא דֶרֶךְ שָׁלוֹם לִמְצוֹא הִצְלִיחַ!!




9


מִי יִתֵּן וּלְבַב כֻּלָּנוּ כֵּן יֶהִי

מִי יִתֵּן… וּמָצָא כָּל עַם מָנוֹחַ,

מִי יִתֵּן… וּפַסּוּ הַוּוֹת וָנֶהִי

וּבְמַעֲשָׂיו גַּם אֵל אָז יִשְׂמַח שָׂמֹחַ!

בִּרְאוֹתֹו כִּי בָנָיו יַחְדָּו הִשְׁלִימוּ

אָז יֵדַע כִּי חֶפְצוֹ כֻּלָּם יָקִימוּ!! –



תרכ"ט











שירי שפת–קודש, מהדורה ראשונה, מחברת שלישית, יתר  שירי אד“ם, ווילנא, תר”ל (1870).  ↩



נכרנו – חשבנום לנוכרים, לפי ירמיהו יט, ד.  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/41377