אזנו של איש הטבע



	
	אזנו של איש הטבע
	



בּעוֹדני נער קטן הייתי מתגנב מן הבּית והוֹלך עם יאשקוֹ
הזקן למרעה לילה של הסוּסים, בּתוֹכם גם סוּסנוּ אנוּ. לפני שהגענוּ אל
האפר הגדוֹל היינוּ צריכים לעבוֹר חוֹרש קטן צוֹמח מיני אילנוֹת שוֹנים.
בּלילוֹת חשיכה הייתי אנוּס גם אני הקטן לגחוֹן על גב הסוּס כּדי שלא להיפּגע בּענפי האילנוֹת.

הרבּה רשמים חזקים הייתי מביא עמי ממרעה לילה זה: מראה כוֹכבים נוֹפלים, יללת זאב רחוֹקה, שׂיחת צפרדעים, סיפּוּרי בלהוֹת. אך
יוֹתר מכּל עשׂתה בי רוֹשם אמירתוֹ של הזקן, כּשהיינוּ עוֹברים בּחשיכה תחת
העצים:“זה אוֹרן, זה מילה, זה אלוֹן, זה עוזרד” וכו'.

שאלתיו:

איך אתה מכּיר בּחוֹשך, כּשאין רוֹאים אפילוּ את צוּרת העץ?

– על פּי האיושה. – ענה.

בּדקתי וּמצאתי שמעוֹלם לא טעה. אזנוֹ של איש הטבע!










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/37750