תּוּגָה



	
	תּוּגָה
	








אִבַּדְתִּי כֹּחִי וְחַיַּי

וְרֵעַי וְשִׂמְחַת לְבָבִי;

אִבַּדְתִּי הָאֱמוּנָה בִי,

כִּי רוּחַ אֵל נָח עָלָי.





עֵת הִכַּרְתִּי הָאֱמֶת,

אָמַרְתִּי: רַעְיָה נֶאֱמָנָה;

אַךְ מֵאָז בַּנְתִּיהָ בִינָה,

מִלִּבִּי נִשְׁכְּחָה כְּמֵת.





אָכֵן הִיא לְעוֹלָם תִּחְיֶה,

וַאֲשֶׁר לֹא יְדָעָהּ בָּזֶה,

לֹא יָדַע מְאוּם בַּחַיִּים.





אֱלֹהִים דִּבֵּר, מִי לֹא יַעֲנֶה?

זֶה חֶלְקִי בָּעוֹלָם הַפּוֹנֶה –

אֲשֶׁר בָּכִיתִי לִרְגָעִים.















את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/39817