כלה נאה וחסודה



	
	כלה נאה וחסודה
	



השיר אשר שרתי אז לידידי זה, שירת בנו לרעיתו, ביום שמחת
לבו ביום חתונתו, כמצות חז“ל גם לאחרים, להלל את הכלה בשירים, על שם הכתוב:
ובתולותיו לא הֻלָּלו, אשר ע”כ קראו חז"ל לחתונה “בי הלולא”.





1


מַה מִּכֹּל אַשְׁוֶה לָךְ יָפָה מוֹפַעַת!

מַה מִּלִּים לִי אֶבְחַר בָּם לָךְ אָשִׁירָה!

הֵן אֻהַבְתְּ לִי מִכֹּל נַפְשִׁי יוֹדַעַת

וּבְפִי, אַהֲבָתֵךְ מִלָּה לֹא הוֹתִירָה

שִׁירוֹת דּוֹדִים רַבִּים רַבּוֹת קָרָאתִי

וּבְכֻלָּם לָךְ תַּמָּה! נִיב לֹא מָצָאתִי.




2


כֻּלָּם אַךְ שָׁרוּ עַל יִפְעָה עַל יֹפִי

עַל חֶשֶׁק עַל חֶמְדָּה עַל תַּאֲוַת אֵשֶׁת

וַאֲנִי עַל תֹּם נַפְשֵׁךְ מֵאֵין כָּל־דֹּפִי

עַל טוּב לִבָּתֵךְ עַל כָּל טוּב אֲרֶשֶׁת

עַל רֹב שִׂכְלֵךְ יֵאוֹת אַךְ לַגֶּבֶר

נוֹסַף עַל יָפְיֵךְ אֶל כָּל־יֹפִי קֶבֶר1.




3


יָפִית כַּלְבָנָה בַּחֹדֶשׁ נִמְלָאָה

כָּמוֹהָ נָעַמְתְּ בַּהֲלִיכָתֵךְ סֶלָה

חַמָּה בָרָה אַתְּ, בֹּקֶר כִּי יָצָאָה

נֹעַם נָגְהָהּ אַתְּ, עֶרֶב כִּי שָׁפֵלָה;

אִם קַרְנֵי אוֹר עֵינֵךְ לִבּוֹת יֶחְדָּרוּ

עֹנֶג וָנַחַת אַחֲרֵיהֶן יוּצָרוּ.




4


תֵּבוֹשׁ שׁוֹשַׁנָּה כִּי תֵרֶא פָנַיִךְ

תָּמָר יִכָּלֵם קוֹמָתֵךְ כִּי יַחַז

עֵינוֹת הַגַּנּוֹת – כִּי יִרְאוּ עֵינַיִךְ

וּצְבִיּוֹת תִּבְרַחְנָה כַּמַּיִם פַּחַז

אִשּׁוֹת הַמְּדָנִים2 מִשְּׁלוֹמֵךְ תֶּחְפַּרְנָה

וּבְנוֹת הַשִּׁיר מִקּוֹל שִׁירֵךְ תֶּחְוַרְנָה.




5


לִבּוֹת הָאֶבֶן זִמְרָתֵךְ בּוֹקָעַת

אִם כַּצּוּר קָשׁוּ כַּמַּיִם נִגָּרוּ

וּסְגוֹר עֵינֵי תָמִים גַּם הִיא קוֹרָעַת

בַּל עוֹד יֶחְזוּ בָךְ כֹּחַ לֹא עָצָרוּ

אַחְרַיִךְ כָּל אָדָם כַּצֹאן תִּמְשׁוֹכִי

וּבְמָסָךְ הַקֹּדֶשׁ אָז לָךְ תָּסֹכִּי.




6


מִבֵּין שַׂעְרֵךְ כִּי יִקְרַן עוֹר פָּנַיִךְ

אוֹר שֶׁמֶש יוּצַץ מִשְּׁחוֹר צֵל הַיַּעַר

וּצְחוֹק כִּי תוֹצִיאִי מִשִּׂפְתוֹתַיִךְ

תִּשְׁלוֹף הַצְּפִירָה קַו שַׁחַר מִתַּעַר

קוֹל צַעְדֵּךְ כִּי יִטְפּוֹף עַל רִצְפַּת בַּיִת

קוֹל רוּחַ מִתְדַּפֵּק עַל עֲלֵי זַיִת.




7


בַּלָּאט וּבְחֵן בַּת עֵינֵךְ כִּי תָנִיפִי

יִדְרוֹךְ כּוֹכַב נֹגַהּ עַל חוּג שָׁמַיִם

אִם אוֹתָהּ כֹּה וָכֹה כַּחֵץ תָּעִיפִי

יָעוּף הַבָּרָק מִיָּדוֹ קַרְנַיִם

קוֹלֵךְ כִּי יֵלֵךְ מֵחִכֵּךְ רָב טָעַם

יִכְרֶה כָּל אֹזֶן וּבְלֵב סֵתֶר־רָעַם3.




8


וּכְגַן עֵדֶן אִם צָר אוֹתָךְ אֱלוֹהַּ

כָּל חֶמְדוֹת נָשִׁים בָּךְ יַחַד כּוֹנָנוּ

גַּם הַכְּרוּבִים שָׁלַח לָךְ מִגָבוֹהַּ

יִרְאָתֵךְ תֻּמָּתֵךְ לִמְאֹד נֶאֱמָנוּ

לִשְׁמוֹר דַּרְכֵּךְ הֵן נִצָּבוֹת בֶּחָרֶב

יָשִׁיבוּ רֵיקָם כֹּל יָשִׂים לָךְ אָרֶב.




9


אַתְּ יָפָה בַּבָּנוֹת תַּמָּה בָהֵנָּה!

הַסְתִּירִי פָנַיִךְ כַּלְבָנָה סֶלָה

כַּסִּי יִפְעָתֵךְ אִישׁ זָר בַּל יִרְאֶנָּה

כֵּן רַק אֶל מוּל שִׁמְשָׁהּ גַּם הִיא תָּהֵלָּה –

וּכְבָר לִי הָיִית גָּבַרְתְּ וּשְׁבִיתִנִי

אַל יִפָּתַח אַסִּיר אַל תַּעַזְבִנִי.




10


אַךְ מַה זֶּה מִלֵּל פִּי וּשְׂפָתַי יֶתֶר

הֲלֹא זוּ רַעְיָתִי לֶכֶת הִצְנִיעָה

כַּשֶּׁמֶשׁ בַּחְצִי יוֹם עָבִים תִּסָּתֶר

בַּל תַּךְ רֹאשׁ גֶּבֶר עָלָיו הוֹפִיעָה –

וּכְסַהַר בַּלֵּילוֹת אוֹר נֵרָהּ יָהֶל

וּתְהֻלַּל כַּנָּשִׁים שִׁבְתָּן בָּאֹהֶל4.




11


[אָהֳלֶךְ]5 אָבוֹאָה וָאַתְּ תֵּעוֹרִי

תִּרְאִי, תָּקוּמִי, לִקְרָאתִי תִּכּוֹנִי

תִּגְּשִׁי תִּשְׁקִי – תִּתְחַמָּקִי, תַּעֲבוֹרִי

הַתְצַחֲקִי בִי? וּמַה שָּׁם לִי תִצְפּוֹנִי?

הַלְמַעַן תָּשׁוּבִי לִי שָׁם תָּנוּסִי

חוּשִׁי שׁוּבִי כָּל עוֹד חוּשִׁי בִי חוּסִי!




12


אַל תִּתְבּוֹשָׁשִׁי! הָאֵל כֹּה עָשָׂנוּ

כִּי אֶחָד עָשָׂה בַּעֲשׂוֹתוֹ הַשְּׁנַיִם

וּלְבָשָׂר אֶחָד הוּא לִהְיוֹת שָׂמָנוּ

בַּעֲבוּר מֵאֶחָד יִתֵּן רִבּוֹתַיִם

מֵרֹאשׁ רוֹם עַד לִתְהוֹם אַהֲבָה מֻצַּעַת

גַּם לַלְּבָנָה עָשָׂה שֶׁמֶש מוֹפַעַת.









קבר – הפלגה לצורך החרוז שהיה רווח מאד בשירת  ההשכלה: גבר־קבר.  ↩



לפי משלי כא, יט.  ↩



ירעם במסתרים בלב. לפי תהלים פא, ח.  ↩



לפי שופטים ה, כד; ותהלים מה, יד.  ↩



מילה משוערת – מחוקה במקור המודפס. הערת  פב"י  ↩










את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38141