משל צב: שׁוֹר נַגָּח וּבְעָלָיו



	
	משל צב: שׁוֹר נַגָּח וּבְעָלָיו
	




אִישׁ פְּתַלְתֹּל וְעִקֵּשׁ / אִוַּלְתּוֹ תְהֵא לוֹ לְמוֹקֵשׁ

שׁוֹר בִּבְעָלָיו יֶאְשַׁם אָשֹׁם / נַגָּח הוּא מִתְּמֹל
שִׁלְשֹׁם / בְּכָל עֵת אֲשֶׁר לַחֲרֹשׁ נִסָּהוּ / נוֹדַע כִּי שׁוֹר
נַגָּח הוּא / וַתַּעַל חֲמַת הַבַּעַל וַחֲרוֹנָיו / וַיִּכְרֹת
בַּמַּשּׂוֹר אֶת קַרְנָיו / וַיֹּאמֶר לִשְׁכֵנָיו כַּאֲשֶׁר עֲסָקָיו
רָעִים / וְרָמֵי הַקּוֹמָה גְּדֻעִים / וַיְהִי בַבֹּקֶר בְּחָרְשׁוֹ עַל
גַּבּוֹ / וַיְשַׁלַּח הַשּׁוֹר אֶת שִׁנָּיו בּוֹ / וַיֹּאבֶה אֲדֹנָיו
כָּל גְּאוֹנוֹ לְהַשְׁפִּיל / וְרֹב שִׁנָּיו מִפִּיו הִפִּיל / וַיְהִי
כַאֲשֶׁר מִפִּיו נִשְׁמָטוּ / וּבָטְלוּ הַטֹּחֲנוֹת כִּי מִעֵטוּ / אַחַר
כָּל אָדָם יִרְדֹּף / בְּצַד וּבְכָתֵף יֶהְדֹּף / וְלֹא נִכְנַע הַשּׁוֹר
בַּעֲמָלוֹ / וּבַיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי בְרַגְלוֹ / הִכָּה אֲדֹנָיו מַכָּה
רַבָּה / וַיֹּאמְרוּ לוֹ שְׁכֵנָיו: זֹאת הַסִּבָּה / וּזְדוֹן לִבּוֹ
וּמַעֲלָלָיו / לֹא תוּכַל לָסִיר מֵעָלָיו / לִכְרֹת מִמֶּנּוּ אֵבֶר
אֵבֶר / אִם לֹא מִכֹּל וָכֹל יִשָּׁבֵר.



וְהַמָּשָׁל פֶּן תִּתְגָּרֶה בְּאִישׁ עִקֵּשׁ / כִּי אִם
תִּהְיֶה לוֹ לְמוֹקֵשׁ / וְאִם בְּתוֹךְ הָרִיפוֹת תִּכְתְּשֶׁנּוּ / לֹא
תָסוּר עִקְּשׁוּתוֹ מִמֶּנּוּ / אַךְ תַּרְחִיקֶנּוּ מִכָּל קָצֶה /
פִּגּוּל הוּא לֹא יֵרָצֶה / כִּי לִבּוֹ שֹׁרֶשׁ רֹאשׁ וְלַעֲנָה
פוֹרִיָּה / סוּרֵי הַגֶּפֶן נָכְרִיָּה.











את הטקסט לעיל הפיקו מתנדבי פרויקט בן־יהודה באינטרנט.  הוא זמין תמיד בכתובת הבאה:https://benyehuda.org/read/38388